122 
,Plankton*. 
Der er vel ikke ret mange af læserne, som ved, hvad »plankton« 
er for noget, og dog er dette stof, om vi vil kalde det saaledes, af stor 
betydning for havets økonomi, og derigjennem for en af de vigtigste 
næringsveie i vort land. Som plankton betegner man efter forslag af 
professor Hensen i Kiel den blanding af yrsmaa dyr og planter, som 
driver viljeløst omkring nær havets overflade, ført snart i en, snart i en 
anden retning af vind og af strøm. Plankton er altsaa et meget blandet 

selskab, hvis væsentlige element er saakaldte diatomeer eller kiselalger 
mikroskopiske, encellede planter — der tjener utallige af havets smaadyr 
til næring. Af disse smaadyr, fornemmelig smaa krebsdyr (»aate«) lever 
atter havets fiske, hvis ernæring saaledes 1 sidste linje afhænger af plank- 
tonets mikroskopiske planteliv paa lignende maade, som landjordens dyre- 
liv afhænger af plantelivet paa det faste land. Ligesom dyreliv paa 
landjorden vilde være utænkeligt uden planternes og særlig græsarternes 
tilstedeværelse, saaledes vilde dyrelivet 1 havet være utænkeligt uden 
planktonets mikroskopiske vekster. Men der er altsaa den store forskjel 
mellem de for havets og de for landjordens økonomi vigtigste planter, 
at de første for den væsentligste del er mikroskopisk smaa. Til gjen- 
gjæld er deres formeringsdygtighed kolossal, og de opfylder de øvre hav- 
lag i umaadelige masser. Ved et undersøgelsestogt i Østersøen fandt 
saaledes prof. Hensen 1 hver kubikmeter vand 40 millioner kiselalger af 
en eneste sort. 
Væsentlig for at undersøge planktonets sammensætning 1 de forskjel- 
lige have udrustedes ifjor under prof. Hensens ledelse en ekspedition, 
»den tyske plankton-ekspedition<. Ekspeditionen varede kun 3—4 maa- 
neder og var vel nærmest beregnet paa foreløbig orientering angaaende 
forholdene 1 de forskjellige have. Den udstraktes derfor over et meget 
stort strøg og foretog ikke paa noget punkt udtømmende og grundige 
undersøgelser. De videnskabelige resultater af færden synes derfor heller 
ikke at have været synderlig store, hvori vel tildels den omstændighed 
er skyld, at det til ekspeditionen leiede skib, »Nationalc, viste sig lidet 
sødygtigt. 
Fra Kiel drog ekspeditionen ud den r15de juli, gjennem Storebelt, 
Kattegat og Nordsøen henimod kap Farvel ved Grønlands sydspidse. 
Derfra sattes kursen sydover til Bermudas-øerne, hvor der gjordes et 
ophold af nogle dage, og saa gik veien atter østover til de kapoverdiske 
