145 
jordbund, der kan give dem et fast underlag. Paa den opadvendte side 
har de, som tegningerne viser, en eller tre tydelige kanter, undertiden 
ogsaa flere. Forskjellige forskere har nu paavist, at hvor visse bestemte 
vindretninger gjør sig gjældende, hersker der en merkelig forbindelse 
mellem disse og stenenes kanter, en forbindelse, saa regelmæssig, at 
man vanskelig kan tænke sig de nævnte kanter og vindretningen som 
af hinanden uafhængige elementer. Et spørgsmaal bliver det nu, om 
man har noget direkte bevis for, at sand ført ved vindens hjælp vir- 
kelig kan slide en gjenstand, og dette er man saa heldig at have. Den 
saakaldte »sandblæst«, der nu bruges meget til »etsning<« af glas, er vel 
det mest slaaende bevis. Endvidere har man paa de ægyptiske mindes- 
merker iagttaget en tydelig afslidning, hvor de er udsatte for indvirkning 
af flyvesandet fra den libyske ørken. Ved betragtning af dette fænomen 
fra forskjelligt synspunkt, ser vi altsaa, at theorien faar saa stor sand- 
synlighed for sig, at det gjerne kan betragtes som en kjendsgjerning, at 
det er flyvesandet, der giver disse stene deres eiendommelige form. 
Deres særegne, glinsende udseende taler ogsaa til gunst for vinderosion, 
da vand- og iserosion kun i ganske specielle tilfælde kan foraarsage en 
saa karakteristisk glans. Den indsigelse, der i de sidste aar er frem- 
kommet mod denne theori, kan vel nærmest betragtes som en hyper- 
kritik; men da endnu theorien om kløvningsfænomenet synes at finde 
tilslutning hos enkelte forskere, fortjener sagen nærmere undersøgelse. 
En særlig geologisk betydning faar disse stene derved, at de ogsaa 
er fundne i lag fra tidligere jordperioder, saaledes ved Lugnås i Vester- 
götland, hvor de forekommer 1 de kambriske lag. Endskjønt det vel 
maa betragtes som altfor sangvinsk, at vente sig »det fossile klima« 
bestemt ved hjælp af disse stene, saa har de dog den store betydning at 
fortælle os, at der paa det sted, hvor de dannedes, fandtes flyvesand, og 
at stedet følgelig dengang var hævet over havets niveau. De vil saaledes 
maaske faa en hidtil uanet betydning ved studiet af landets og vandets 
fordeling 1 tidligere perioder af vor jords udviklingshistorie. Det vilde 
være at anbefale, at enhver, der befatter sig med studiet af konglome- 
rater, ogsaa havde sin opmerksomhed henvendt paa denne side af sagen. 
Da vi nu har stiftet bekjendtskab med disse interessante stene, vil 
jeg gjøre læseren opmerksom paa, at vi nordmænd maa heller ikke be- 
tragte dem blot som udlændinge; paa vort universitets mineralkabinet 
findes en liden samling af saadanne stene fra Jæderen og Røros. Vi vil 
dermed forlade de »vindslidte stene«, der tiltrods for sit uanselige ydre 
IO 
