164 
fra sine undersøgelser over lavarterne, ved hvilke han beviste, at disse 
planter var kolonier sammensatte af en sop og en alge. 
I sit nye arbeide tager Stahl en bestemt gruppe af planteædende 
dyr, nemligi sneglene, for sig og undersøger ved forsøg, hvad grunden 
er til, at dsse skaaner nogle planter ganske og skyr andre, saasnart de 
har adgang til mere tiltalende føde. 
Grunden til at Stahl valgte sneglene til sine undersøgelser og ikke 
de for mange planter langt farligere insektlarver var den, at insekt- 
larverne for størstedelen er »specialister<, d. v.s. kun lever paa en 
enkelt planteart eller en liden gruppe af nærbeslegtede, mens sneglene 
— ialfald mange arter — er temmelig altædende og ikke viser nogen 
udpræget tilbøielighed for en enkelt plantesort, om der end er mange, 
de skyr.") Grunden hertil var det det gjaldt om at bringe paa det rene. 
Hvad nu for det første de kemiske beskyttelsesmidler angaar, saa 
viste Stahl, at talrige garvesyreholdige blade (f. eks. kløver, rose, poppel) 
ikke uden i yderste nød spistes af sneglene, mens de fortæredes med 
stor begjærlighed, naar garvesyren var fjernet ved behandling med vand 
eller alkohol. Disse stoffe opløser garvesyren uden forøvrigt at forandre 
bladets beskaffenhed noget væsentlig. Et endnu bedre bevis for garve- 
syrens funktion som forsvarsmiddel er det imidlertid, at sneglene, der 
er særdeles glade i gulerodskiver, ikke spiste disse, naar de var gjennem- 
trukket med en tynd garvesyreopløsning. Alt dette tyder paa, at garve- 
syren, hvis betydning 1 plantelivet har været meget omstridt, virkelig har 
til opgave at fungere som beskyttelsesmiddel mod ubudne gjæster. 
Paa tilsvarende maade som for garvesyren — ved fjernelse af det 
stof, hvis virksomhed som forsvarsvaaben han vilde prøve — lykkedes 
det Stahl at vise, at f. eks. syrebladenes og begoniaernes sure smag, 
der skyldes tilstedeværelsen af oksalsur kalk 1 bladene, er at opfatte 
som forsvarsvaaben, og at grunden til at natlys (øenothera), troldurt 
(circæa), mjølke (epilobium) o. fl. skyes af sneglene er den sure ud- 
sondring, der udskilles af haarene paa deres blade og frugter.  Afskylle- 
des dette sekret fortæredes planterne gjerne; var derimod udsondringen 
tilstede fik de være i ro. Paa samme maade virker ogsaa bitter- 
stoffene 1 bladene af bækkeblad (menyanthes) og søterod (gentiana) og de 
lugtende oljer hos kalmusrod (acorus calamus) og storkenæb (geranium)- 
1) De til forsøgene anvendte sneglearter tilhørte slegterne arion og max 
(begge nøgne) og helix (skalbærende). 
