169 
fæstes derpaa en kjetting, der løber over et spil, som er anbragt læn- 
gere oppe 1 fjæren. Samtidig med at kjettingen vindes op, flaaes saa 
spækstrimlerne af, saaledes som billedet paa omstaaende side viser. 
Den flaaede, kjødrøde hvalskrot bliver derefter delt i store stykker, 
som langs et skraaplan slæbes op 1 et skur, der staar paa høle støtter 
lige ved fjærekanten. I »slagtehuset<, som vi kunde kalde dette skur, 
hvor det med bedriften forbundne griseri begynder at udfolde sig, skil- 
les kjødet fra benene og begge dele hakkes i stykker, benene ved hjælp 
af en guillotinlignende hakkekniv af formidable dimensioner. Selv ryg- 
hvirvlerne og kjævebenene, der jo undertiden er saa tykke, at man 
netop. kan favne om dem, knases af kniven og falder direkte ned i en 
stor firkantet vogn, der er anbragt paa en skinnegang under skurets gulv. 
I lignende vogne skufles ogsaa kjødet og spækket ned, begge dele 
efterat være skaaret istykker, og paa et særskilt læs anbringes ogsaa 
hvalens tunge, der paa grund af sin feåtrigdom er et særlig værdifuldt 
«stykke, og som er af ganske kolossale dimensioner, saa den godt optager 
en vogn for sig. 
I de nævnte store vogne, der ligner jernbanernes godsvogne, trans- 
porteres den sønderdelte hvalskrot — kjødet, benene og spækket, hver 
for sig — til hvalfabrikens store centrum, ko gehuset. 
Paa Sørvær er dette et stort to-etages hus opfyldt af den ulide- 
ligste stank, som man imidlertid snart vænner sig til, og indvendig for 
størstedelen tapetseret med et tykt lag af fed smuds, der gjorde det 
mindre behageligt for velklædte mennesker at færdes i dets smale gange 
-og trapper, men som vistnok er uadskillelig fra bedriften. I en fabrik, 
der ofte bearbeider to hvalskrotter om dagen, er smudset en størrelse, 
som det vilde koste adskillig bryderi og adskillige tønder med soda 
at skaffe sig af med, og man kan derfor ikke fortænke vedkommende 
i den herskende mangel paa renskurede gulve og vægge. 
Lad os først gaa ind i kogehusets første etage, der ligesom den 
anden hovedsagelig optages af et eneste stort rum. 
I midten af dette løber der en bred gang, som paa hver side flankeres 
af en række med svære kjedler, tilsammen 16 stykker. Desuden findes 
der i rummet et muret taarn, af eiendommeligt udseende, og en almin- 
«delig dampkjedel. De 16 kjedler er alle cylindriske, og opvarmes alle 
med damp, men er af noget forskjellig indretning, alt eftersom de bru- 
ges til kogning af spæk, af kjød eller af ben. 
