186 
— hvis han er heldig — endnu gaa et skridt videre frem i den ene 
eller anden retning. 
Maaske er dette eksempel det, der bedst tydeliggjør, hvad jeg 
her vilde vise, at nemlig udviklingen af et aandsomraade ingen- 
lunde behøver at hænge sammen med forøgeélse af det en- 
kelte menneskes aandelige begavelse. Der behøves neppe mere 
iagttagelsesevne for under mikroskopet at kunne følge et infusionsdyrs 
udvikling, end der paa Aristoteles" tid behøvedes for med den tids hjælpe- 
midler at faa rede paa blæksprutens bygning. Naar vi nu løser van- 
skeligere opgaver end i begyndelsen af dette aarhundrede eller 1 old- 
tiden, saa er grunden derfor ikke, at den menneskelige hjernes fatte- 
evne er tiltaget og iagttagelsesevnen skjerpet; den ligger simpelthen i, 
at vore forfædre har lagt større opgaver tilrette for os og udstyret os med 
bedre midler til løsningen af dem. Og forat komme tilbage til musiken, 
saa tør vi ingenlunde af dens udvikling slutte, at det musikalske anlæg 
1 vor tid er bleven større end det før var. Da kunde vi ligesaa gjerne, 
af den omstændighed at vor tids klavervirtuoser præsterer mere end 
virtuoserne i Mozarts dage, drage den slutning, at den menneskelige 
haand i mellemtiden havde opnaaet en større bevægelighed. 
Det sjæleinstrument ved hvis hjælp vi udtænker og opfatter musik, 
har menneskene besiddet fra arilds tid, og det har neppe gjennemgaaet 
nogen udvikling. I vore dage kan der imidlertid gjøres en mere om- 
fattende og mangesidig brug af det, fordi det allerede fra barndommen 
af opøves med større opgaver for øie, og fordi det musikalske anlæg, 
ligesom enhver anden evne indenfor vedkommende individs levetid, 
kan udvikles ved øvelse. 
Men selv om det musikalske anlæg ikke har gjennemgaaet nogen 
nævneværdig udvikling i menneskehedens levetid, saa maa det dog 
engang være opstaaet og spørgsmaalet blir da, fra naturvidenskabe- 
ligt standpunkt, det, hvorledes vi skal tænke os, at selve sansen 
for musik fra først af er opstaaet. Det skal vi behandle i vor 
næste artikel. 
Vandledning fra Schweitz til Paris. 
Ingeniøren Ritter har forelagt municipalraadet 1 Paris en plan, 
der er ligesaa dristig som den er forbausende 1 sine løfter, idet han 
