203 
kommer ofte op igjen, for at give ungen føde. Naar de er paa land, 
ligger de altid og snur, skubber og klør sig, da de er temmelig lusede; 
de ligger ofte og vælter sig i vandpytterne sammen med ungerne, som 
blir saa tilsølede og skidne at haarene falder af dem. 
Før ungen er en maaned eller 6 uger gammel, kan den ikke svømme; 
tager man en saadan liden unge og kaster den i søen, synker den straks 
og dør; men naar den er 5—6 uger gammel begynder den sine svøm- 
meøvelser; den gaar ned til brændingen og lader sig oversprøite af 
vandet; naar den første gang kommer saa langt ud, at vandet gaar over 
den, stræver den forfærdelig for at holde sig oppe, den slaar vandet 
med forlabberne som en hund, den spiler munden og ølnene vidt op, 
vender sig øieblikkelig mod land, og lader sig kaste op paa stranden af 
den første den bedste bølge; den ser da meget træt ud og har neppe 
kraft til at krybe saa langt op, at bølgerne ikke tager den ud igjen; 
saa lægger den sig straks til at sove; naar den har sovet i nogle 
minutter, vaagner den igjen glad som en lerke, og saa gaar den igjen 
til sine svømmeøvelser. Paa den maade blir den unge søbjørn lidt 
efter lidt kjendt med vandet. . Naar den til fuldkommenhed har lært at 
svømme, er den meget lykkelig; den begynder nu sammen med sine 
jevnaldrende at sværme om langs kysten, de leger som børn og øver 
sig 1 at dukke, og naar de bliver trætte, trækker de sine tykke, runde 
kroppe op paa stranden igjen. 
Der kan ligge hundrede tusinder af disse smaa, sorte unger nede i 
stranden paa engang, tykke som en spækklump, skinnende af fedme, 
som om de var indsmurte med olje. 
I den sidste halvdel af september er alle aarsungerne svømmedyg- 
tige; de veier nu 5—6 gange saa meget, som da de kom til verden, og 
er saa tykke og fede som smørboller. De har nu fældet sin barnekjole 
og faaet søklæderne paa; den nye dragt bestaar af ensfarvede, lysegraa 
dækhaar med en blød, lysebrun underpels af uldhaar; dækhaarene er 
tætte og elastiske, indtil 3 cm. lange, mens uldhaarene neppe er en 
cm. lange. En tydelig forskjel 1 farven paa kjønnene viser sig ikke før 
i det tredie aar. 
Fra slutningen af september staar været tomt og øde; »sæltiden<« 
er nu forbi; dyrene gaar tilsøs og nærer sig af fisk ude 1 det nordlige 
stillehav, hvor de tilbringer vinteren og den første del af vaaren; enkelte 
efternølere blir tilbage, indtil den første sne falder i oktober. Men naar 
