210 
tilsidst blir det paany tørret, dampet og opmyget, idet man lægger 
det 1 et kar og tramper paa det med bare fødder. 
Prisen paa kaaber af søbjørnens skind er fra 100—150 dollars; 
der bruges gjennemsnitlig tre skind til en kaabe med boa. 
Efter Henry W. Elliott: Alaska og Sæløerne ved 
M. Bugge. 
Spekulationer over musik hos dyr og 
mennesker.) 
II. 
Det resultat, vore spekulationer i forrige artikel førte os til, var det, 
at menneskenes musikalske anlæg til alle tider har været omtrent de 
samme som nu, at den sans, ved hvis hjælp musik opfindes og op- 
fattes, har holdt sig omtrent uforandret fra de ældste tider af. Men 
hvorledes er saa denne sans fra først af tilbleven? Engang 
maa den vel være opstaaet? 
Der har allerede været gjort flere forsøg paa at besvare dette 
spørgsmaal, og det ikke alene efterat afstamnings-tanken er trængt igjen- 
nem, men ogsaa tidligere. For blot at nævne et enkelt eksempel, saa 
fremholdt Jean Jaques Rousseau den mening, at musiken var opstaaet 
af sproget, at den var et barn af den høirøstede tale. Denne mening 
blev gjenoptaget af Herbert Spencer, men er bleven saa grundig mod- 
bevist, at den maa regnes for aldeles overvunden. Dette kan ikke saa 
bestemt siges om Darwins opfatning, hvorefter sangen skulde være ældre 
end sproget og opstaaet ved kjønsudvælgelsens hjælp. Mod rigtigheden 
af denne mening kan der nok anføres vægtige grunde; man maa imid- 
lertid indrømme, at det er vanskeligt, for tiden maaske umuligt, at af- 
gjøre, om ikke den seksuelle selektion har medvirket ved tilblivelsen af 
menneskets sang. Selv om dette var tilfældet, saa følger imidlertid ikke 
deraf, at ogsaa selve den musikalske sans maa være opstaaet paa samme 
maade; den kunde jo allerede have været tilstede før den tid. 
Det vilde føre for vidt her at udvikle de grunde, der taler imod, 
at den musikalske sans er opstaaet ved kjønsudvælgelse. Efter min 
mening maa vi søge forklaringen i en ganske anden retning; jeg tror 
overhovedet ikke, at sansen for musik er opstaaet »med hensigt<, som 
1) Af August Weissmann i Deutsche Rundschau. (Slutning fra forr. nr.) 
