237 
rende fænomen i de nordlige have kun giver et svagt begreb om, særlig 
i mørke nætter, naar himmelen er dækket af mørke skyer. 
En anden slags havlysning, som man særlig har anledning til at 
iagttage ved eller i nærheden af kysterne, mens den første slags ogsaa 
optræder i aabent hav, bestaar i, at selve vandet synes at være for- 
vandlet til en jevnt lysende masse. Det er en nødvendig betingelse for, 
at dette fænomen skal komme istand, at søen ikke er ganske rolig; der 
synes da at være udbredt en mat, hvidagtig glans over den, og hver 
bølge, som nærmer sig stranden, bærer en kam af blaaligt lys, der til- 
tager i styrke, naar den brydes mod klipperne mod stranden. Og naar 
bølgen skyller opover sanden, saa synes den forvandlet til glødende, 
smeltet metal, dækket af hvide eller grønagtige funker. Kaster vi en 
sten i vandet, saa ligner det opsprøitede vand den funkeregn, som frem- 
kommer, naar man hamrer hvidglødende jern; dypper vi en stav 1 
vandet, saa synes den forvandlet til sølv; en vaad haand blir selvlysende 
eller synes oversaaet med diamanter. Gaar vi bortover den vaade sand, 
som bølgerne slaar ind over, saa er fodsporene lysende, og tanglopperne, 
som flygter foran os, ligner smaa raketter paa grund af den straaleglans, 
vandet meddeler dem. Bølgerne for stævnen af en dampbaad, som seiler 
langs stranden, lyser, som om de var opfyldte af fosfor, og kjølvandet 
ligner en straalende komethale. 
Havlysningen kan selvfølgelig kun foraarsages af dyr, som holder 
til i eller nær ved havets overflade, og disse skal vi gjøre til gjenstand 
for en nærmere betragtning. Imidlertid har man ogsaa i dybere vand 
truffet talrige lignende væsener, endog i de dybeste afgrunde, hvor natur- 
forskerens skrabe har naaet hen. 
Lysdyrene i havoverfladen hører til de allerforskjelligste afdelinger 
af dyreriget. Foruden de lysende infusionsdyr (moctiluca), meduser og 
ildpølser, som vi her skal behandle, kjender man lysende dyr hørende 
til radiolarierne, til ormene, til krebsene, vingesneglene, kjølsneglene, 
blæksprutterne og fiskene. Og sikkert nok er der ogsaa talrige ung- 
domsstadier af disse dyr, som bidrager til havlysets prægtige glans. 
Noctiluca (»lysblære<«) hører til infusionsdyrenes gruppe; hvert dyr er 
en liden, rundagtig blære, 1/y—1 mm. i gjennemsnit og af særdeles enkel 
bygning. Paa dyrets bugside er mundaabningen anbragt, en langstrakt 
spalte, der ligger i bunden af en grund indsænkning. Lige foran mund- 
aabningen sidder et lidet fimrehaar og lidt længere fremme en større, 
bevægelig føletraad. Blærens indre er fyldt af en klar vædske, i hvilken 
