242 
en tarmkanal, som fører til en analaabning, der er anbragt i væggen 
omkring det store hulrum midt 1 cylinderen. Ogsaa med hensyn til de 
øvrige organer staar ildpølserne langt høiere end de dyr, vi hidtil har 
betragtet; de hører til samme dyregruppe som salperne, som vi senere 
skal omtale og danner sammen med dem overgangen fra bløddyrene til 
hvirveldyrene, Hos ildpølserne udgaar lyset fra bestemte organer, to 
hos hvert individ, der ligger et lidet stykke bag mundaabningen, og 
er dannede af en sammenhobning af rundagtige celler, som indeholder 
et fedtstof og et eggehvidestof. Den dyrekoloni, der bærer navnet 
pyrosema giganteum blir indtil 370 mm. lang og bestaar da af ca. 
15000 enkelte individer, hvert med to sterkt lysende punkter. Det er 
da klart, at det maa være et kraftigt lys, en saadan ildpølse kan ud- 
straale. Og i de tropiske have har man fundet ildpølser af indtil en 
meters længde og med et tilsvarende stort individantal. Man vil da 
kunne forestille sig, hvilket vidunderligt skuespil det maa være, naar et 
skib 1 en mørk nat træffer paa hele skarer af saadanne dyr, der ved 
den bevægelse, skibet fremkalder i vandet, bringes til at lyse saa sterkt 
som muligt, og snart fremtræder som glødende ildstave lige i overfladen, 
snart, naar flere individer hober sig sammen, samler sig til store lysende 
ildkugler. Det blir saa lyst, at man kunde se en flue paa seilet, man 
kan læse fin tryk ved skinnet fra de hemmelighedsfulde, natlige blus og 
følge haierne, der svømmer efter skibet, langt ned 1 dybet.  Pirrer man 
en ildpølse paa et enkelt punkt, saa forplanter lyset sig til de andre 
individer; det er som ved et fyrverkeri, hvor hele rækken af blus sæt- 
tes 1 brand, naar man blot tænder en enkelt lunte. Et sterkt, pludseligt 
stød, berøring med haanden eller gnidning frembringer samme virkning, 
og bringer man dyret i ferskvand, saa straaler det snart 1 blændende 
lys, der vedvarer 1 uforandret styrke i flere timer, indtil dyret dør. Ogsaa 
alkohol og æther bringer ildpølserne til at lyse, men slukker straks 
lyset, hvis de kommer 1 berøring med selve de lysende organer. Presser 
man en ildpølse gjennem et klæde, saa er den udpressede vædske i 
begyndelsen lysende; snart blir den imidlertid mørk, og først ved til- 
sætning af ferskvand bringes den atter til at lyse. Selv tørrede stykker 
af ildpølser kan, endog efter længere tids forløb, bringes til at lyse ved 
tilsætning af vand, ialfald hvis de blev tørret hurtigt. 
Salperne er cylindriske eller tøndeformede, glasklare, gelé- eller 
bruskagtige dyr af lignende bygning som de enkelte individer 1 en ild- 
pølse; de er ofte af betydelig størrelse og lever enten enkeltvis eller 
