283 
Ti aar senere bemerkede en anden engelsk dampbaad, »Sapphoc, 
at der steg damp op fra det sted, hvor »Falcon<« havde fundet skjæret. 
Det var det første tegn paa, at vulkanske kræfter var i virksomhed. 
Det egentlige frembrud fandt sted den r14de oktober 1885, netop 
som en amerikansk damper passerede forbi. Kapteinen paa dette skib 
fandt det ikke raadeligt at nærme sig for meget til selve arnestedet for 
de vulkanske kræfter, men nølede sig med at foretage en høist unøiagtig 
maaling af den klippemasse, som var brudt frem af søen, og som han 
fandt var af ganske stor udstrækning. 
I de følgende aar besøgtes øen flere gange, men først 1 1889 blev 
den ordentlig undersøgt og kartlagt af den engelske opmaalingsdamper 
»Egeriac, hvis kommandant ogsaa besteg den. Det viste sig, at øen 
var 1760 meter lang, 1440 bred, og at dens høieste top hævede sig 
46 meter over vandfladen. Fra denne top udbreder der sig en flad, 
jevnt, skraanende landstrækning mod nord. 
Øen synes helt og holdent at være dannet af vulkansk aske og 
slagger, hist og her med nogle større blokke indimellem. Disse løse 
materialer formaar selvfølgelig ikke at modstaa brændingerne, og kom- 
mandanten paa »Egeria« mener derfor ogsaa, at øen oprindelig har 
strakt sig længere mod syd, end den nu gjør. Men til gjengjæld for 
hvad den har tabt paa denne kant, har den efter al rimelighed vundet 
paa nordsiden, hvor den flade slette, for en del ialfald, er dannet af 
materiale, som af vinden og brændingerne er skyllet af paa den anden kant. 
Det eneste tegn paa fortsat vulkansk virksomhed var lidt damp, der 
strømmede ud af nogle sprækker paa sydskraaningen, og saa den høie 
temperatur jordbunden og vandansamlingerne endnu besad. I en liden 
søvandspyt indpaa øen var vandets temperatur over 539 C. og over- 
fladen er følgelig endnu ikke ganske afkjølet. 
Hvad øens skjæbne vil blive, er det ikke godt at sige. Har den 
en fast kjerne indenfor den løse skal, kan det jo være, den vil blive 
bestaaende; har den ikke det, vil den udentvil efter kort tids forløb 
blive skyllet ud i det dybe hav, der paa alle kanter adskiller den fra 
naboøerne. 
En komet i stykker. 
Planeterne, der er bundne til en uforanderlig kredsgang, har i al- 
mindelighed for astronomen kun en begrænset interesse. Saa nøle, 
