298 
SSG LDK HJEL DDE KONNE 822 pund 
1884: JJ INNST VG TR AR 106437 EE 
1885. 10 NJ JE JEGEREN 26468 GE 
P88G6 Pet Se AMT IE GEN FE NGS EE 
rede LUS GNAGE I Popp == 
For 1888 opgives tilførselen til Kjøbenhavn at have været ca. 
7500 pd.!) Dette kan vel siges at være den samlede islandske pro-- 
duktion, thi det er vistnok kun undtagelsesvis, at der udføres til andre 
pladser end til Kjøbenhavn. I tidligere tider var det anderledes; f. eks.. 
midt i. det 18de aarhundrede gik megen dun direkte til Gluckstadt.?) 
Priserne har 1 de senere aar i Kjøbenhavn været jevnt henved. 
ca. A5 krjpr. på. TL 18554. eks. var de meget lave: kun ea Sk 
pr. pd. for renset dun. Saa kom der en tid, hvor dunene blev meget 
dyre, nemlig ca. 24 kr. pr. pd. (1874),*) man har sagt, fordi det blev 
mode i England og Frankrig at udfore damernes indreskjørter med dem. 
I 1888 betaltes der 15—151/4 kr. for fineste kvalitet og 131/41 kr. for 
den simpleste pr. pd. 
Det er naturligt, at staten overfor et saa vigtigt produkt fra et 
land, som ellers ikke har meget at udføre, tidligt lagde vegt paa eder- 
dunsindustrien og søgte at sikre den ved fredningslove. Allerede for- 
ordningerne af 2s5de april 1702 og af 8de mai 1733 forbød at dræbe 
ederfuglene under Island. Men man blev ikke staaende herved, og 
kongen udlovede derfor 1784—85 og 1787 præmier for udmerket fred- 
ning for at hæmme den da 1 gang værende skydning og fangst 1 garn, 
hvorved talrige ederfugle blev tilintetgjorte.*) 
Samtidig med at lovgivningen tog sig af ederfuglene, sørgedes der 
tillige for, at der blev givet paalidelige veiledninger til fuglenes røgt og 
pleie i den tid, de opholdt sig paa ynglepladserne, de saakaldte varpe- 
steder. I en saadan anvisning heder det: ederfuglen har i forrige tider 
gjort mange her til lands bemidlede, og det samme kan endnu (1784) 
ske, om der blev anvendt opmerksomhed paa denne yngels røgt og 
befordring. Ederfuglen føder mange med dens eg og klæder dem ogsaa 
paa den maade, at man for dunene kan kjøbe saa vel klæder som 
!) Varemæglernes Beretning 1888. 
2) Uno von Troil. Bref rörande en Resa til Island. Upsala 1777. S. 126 
3) I. Hjorth. Alm. Varelexicon. Kjøbenhavn 1883. 
1) Magnus Stephensen. Island i det Attende Aarhundrede. Kjøbenhavn 
1808. S. 124. 
