314 
Den amerikanske bisonokses udryddelse. 
Et af de tristeste kapitler i menneskenes forhold til dyrene er det, 
som fortæller os om udryddelsen af bisonoksen, der for mindre end 20 
aar siden 1 utallige tusener vandrede over de øde prærier i den nordlige 
halvdel af det amerikanske kontinent. Denne sørgelige historie — lige 
sørgelig for naturforskeren som for jægeren og handelsmanden — er af 
hr. W. T. Hornaday berettet 1 Report of the U. S. National Museum 
1886—87 paa en saa klar og detaljeret maade, at emnet synes udtømt. 
Dette arbeide sammen med hr. J. A. Allens afhandling om bisonoksen, 
lader en tydelig føle, hvormeget Nordamerika har tabt i eiendommelighed 
ved at lade dette dyr uddø. 
Hornadays beretning — der er udgivet som et særskilt bind — 
falder i tre afsnit. Det første handler om bisonoksens naturhistorie, 
det andet om dens udryddelse, og det tredje giver en beretning om 
den ekspedition, som af Smithsonian Institution i 1886 blev udsendt 
for at skaffe eksemplarer til National Museum, før det blev for sent. 
Forfatteren var en af deltagerne i denne ekspedition, og resultatet af 
hans arbeide sees nu i de briljant stoppede eksemplarer, som han med 
egne hænder har opstillet i National Museum i Washington. 
Efter kortelig at have mindet om, hvad man gjennem tidligere 
skrifter kjender til bisonoksen, gaar han over til beskrivelsen af dens 
geografiske udbredelse. Forfatteren angiver, at bisonen oprindelig strei- 
fede om over omtrent en tredjedel af hele det nordamerikanske kontinent. 
Fra kysten ved Atlanterhavet udbredte den sig mod vest over uhyre, 
tæt skovbevoksede strækninger, tversover Alleghanybjergene til prærierne 
langs Missisippi og sydover til denne flods delta. Vestens store, flade 
landstrækninger var imidlertid artens oprindelige hjem, hvor den trivedes 
bedst, og hvorfra den vandrede sydover tvers igjennem Texas til det nord- 
østlige Mexicos brændende stepper, mod vest over Rocky Mountains til 
Ny-Mexico, Utah og Idaho, og mod nord tversover en uhyre træløs 
ørken til den store Slavesøs triste, nøgne bredder. 
For omtrent halvandet hundrede aar siden, da størsteparten af 
Nord-Amerika endnu var saagodtsom ukjendt for den hvide race, havde 
bisonen naaet høidepunktet af sin udbredelse, og forfatteren mener, at 
dersom den havde faat være i fred vilde den rimeligvis have passeret 
