322 
i fred, saa naar det en høide af op til 12 meter; i skove, der stadig 
besøges af matéplukkerne (yerbateros) blir det dog sjelden mere end 
4, 6 eller 8 meter høit. Træet har mørkegrønne, glinsende blade, der 
ligesom hos kristtornen er fleraarige og blir omtrent fingerlange. Randen 
er tandet og oversiden besat med en mængde smaa blærer eller kjertler, 
som indeholder et harpixagtigt stof. I bladhjørnerne sidder — som teg- 
ningen viser — klaser af smaa hvide blomster, af hvilke der udvikler 
sig smaa kapsler, omtrent af en erts størrelse, der ved modningen (i 
april) antager en mørkviolet farve. 
Matétræet vokser aldrig 1 »sluttet bestand<, men spredt omkring i 
de ovenfor nævnte skovstrækninger, næsten altid i skyggen af andre 
træer. Hist og her optræder dog træet 1 større eller mindre ansamlinger 
(yerbales) og disse er det, det gjælder for matésamlerne at finde, naar 
de drager ud paa sine ekspeditioner. 
I de skovstrækninger 1 Paraguay, hvor matétræet vokser, findes der 
næsten ingen fast befolkning; de folk, som besørger indsamlingen hører 
hjemme 1 den vestlige del af landet og vandrer hvert aar 1 december 
østover til matédistrikterne, for udover høsten det næste aar at drage 
hjemover igjen. IT maanederne januar til august er det, indsamlingen 
foregaar, men da der ikke kan høstes oftere end hvert andet eller tredie 
aar paa hvert sted, lønner det sig ikke at opføre permanente boliger. 
Har en afdeling indsamlere — oftest en 30—40 leiede folk under kom- 
mando af nogle opsynsmænd — fundet en matélund, som det lønner 
sig at afhøste, saa indretter det sig af det materiale, som urskoven Ii rig 
mængde stiller til deres raadighed, primitive hytter og gaar igang med 
at afløve træerne, først lige ved kolonien og saa stadig 1 større og større 
afstand fra denne. De bladbærende grene og skud afskjæres og tørres 
svagt ved ilden, hvorefter bladene afribbes, tørres fulstændig og uden 
nogen forudgaaet rensning eller sortering, stødes til et grovt grønagtigt 
pulver, som straks er færdigt til at anvendes, og som udgjør den yerba 
der i hundreder af aar — længe før Amerikas opdagelse — har leveret 
den sydamerikanske befolknings yndlingsdrik, og som nu synes at skulle 
vinde fast fod ogsaa i Europa. 
Det, som gjør matébladene saa yndede som nydelsesmiddel, er deres 
indhold paa thein (mængden veksler ifølge de forskjellige analyser 
mellem 1,13 og 1,8 p. ct.) Desuden indeholder bladene store mængder 
garvesyre, lidt eggehvidestof, gummi, harpiks o.s.v. Bladenes sammen- 
sætning er efter dette ikke væsentlig forskjellige fra de almindelige the- 
