333 
tiget med forsøg, der gaar ud paa krudtets afløsning ved vanddamp 
eller sammenpresset luft. Og det kan ogsaa fortjene at nævnes, at 
Leonard da Vinci, som foruden at være en berømt maler var en lærd 
naturforsker og en yderst opfindsom konstruktør, allerede for fire hun- 
drede aar siden udklækkede planen til en dampkanon, af hvilken han 
har efterladt sig tegning og beskrivelse. Det er altsaa et gammelt prin- 
cip, man er gaaet tilbage til, og hvem ved, om man ikke kommer til 
at gaa endnu længere tilbage, og om ikke fremtidens fæstninger kom- 
mer til at forsvares af mægtige katapulter-i lighed med dem, der an- 
vendtes i den antike tid. 
Hvorom alting er, saa er Paul Giffards nye gevær en slags for- 
bedret luftbøsse, hvor drivkraften repræsenteres af gas, der ved sam- 
menpresning er gjort flydende, og som indeholdes 1 et lidet staal- 
reservoir, der altsaa træder istedenfor den hule kolbe i de vindbøsser, 
som indtil for nogle aar siden var i almindelig brug paa markeds- 
pladsernes skydebaner. 
Giffard-geværets ydre udseende er yderst elegant og afviger ikke 
væsentlig fra de almindelige geværers, der anvendes i hæren og til 
jagtbrug. Løbet har samme længde som paa disse og kolben samme 
form. Under løbet er der imidlertid anbragt en indretning, som mangler 
paa de almindelige geværer:*en staalbeholder af form som en lang 
patron, i hvilken der indeholdes 300 draaber af en vædske, der er 
fremstillet ved sterk sammenpresning sf en gasart, hvis sammensætning 
holdes hemmelig. Disse 300 vædskedraaber kan en for en bringes ind 
i et lukket kammer, hvis forreste væg dannes af projektilet, som ved 
vædskens pludselige forandring til gas, i det øieblik den kommer i be- 
røring med luften, drives afsted ud gjennem løbet. Vædskedraabernes 
overføring til dette affyringskammer bevirkes af en aftrækker, der aab- 
ner en ventil i reservoiret. Ved en stilleskrue kan denne ventil brin- 
ges til at aabne sig mere eller mindre og vædskedraabens størrelse 
saaledes reguleres. 
Det er en bekjendt sag, at gasarter, der ved sammenpresning og 
afkjøling er gjort flydende — surstof, klor, svovlsyrling, kuloksyd, kul- 
syre, ammoniak o. s. v. — saasnart de kommer i berøring med luften 
atter forvandles til luftformig gas, som indtager et uendelig meget større 
rumfang end det samme stof 1 fortættet tilstand. Der foregaar ved 
disse gasarters forflygtigelse en proces, som i sine resultater svarer fuld- 
stændig til den, som bevirkes ved krudtets forbrænding, ved hvilken 
