338 
Den omstændighed, at vi kan lugte metallerne, tvinger os saagar til at 
antage, at der selv fra dem spredes smaapartikler omkring 1 luften, 
hvorfra de da bringes hen paa slimhinden 1 vor næse. 
Men selv om vi kun tar hensyn til det, vi i daglig tale kalder 
støv, tør vi paastaa, at det er allesteds nærværende. Til Pasteurs 
laboratorium blev der bragt luftprøver fra den evige sne paa toppen af 
Mont Blanc, og ogsaa de var temmelig rige paa støv. Den amerikan- 
ske fysiker Langley, som opholdt sig 1 længere tid paa Mount Whit- 
ney i Klippebjergene for at anstille spektroskopiske iagttagelser, var for- 
undret over, hvor støvrig luften var, selv i disse høider, tiltrods for 
dens store gjennemsigtighed. Han mener, at der i atmosfærens øvre 
lag findes et støvdække, der som et hylster omgiver hele jorden, noget 
tilsvarende til den aura, vi netop talte om. Selv paa Grønlands ind- 
landsis falder der støv ned — uden at det er bevist, at dette stammer 
fra det underliggende fjeld, skjønt denne forklaring har været forsøgt — 
og selv ude paa havet er luften aldrig absolut støvfri. 
Har vi et middel til at bestemme støvmængden 1 luften? Det er 
let nok, hvis vi indskrænker os til de smaapartikler, som i daglig tale 
kaldes støv; men vi maa huske, at der ved siden deraf findes langt 
finere støv, som vi kun ved særlige foranstaltninger, og tildels aldeles 
ikke, kan gjøre synligt. Tyndall har ved en række forsøg vist, at en 
mængde støvpartikler, der ikke kan sees ved almindelig belysning, blir 
synlige, naar vi lar en bundt solstraaler eller lyset fra en elektrisk 
lampe falde ind i et mørkt rum, og vi har alle seet mængden af støv- 
gran i en slig lysstraale. Selv disse er imidlertid rene kjæmper mod 
en tredie kategori af støvpartikler, som Aitken har opnaaet at kunne 
tælle, selv om han ikke har kunnet gjøre dem synlige for øiet. Hans 
fremgangsmaade gaar ud paa, at han bringer vanddamp til at fortætte 
sig omkring disse fineste støvdele, og han har derved fundet ganske 
merkelige tal. I Edinburgh fandt han i en kub.cm. luft under aaben 
himmel i regnveir 32 000, 1 klarveir 130000 støvpartikler. Midt inde 
i en stor sal talte han i den samme luftmængde 1 860 000, 1 nærheden 
af væggen 5 420000 og over en gasbrænder 30 000 000 støvkorn. Som 
vi ser, er det et ganske ordentligt antal. Luftens støvgehalt veksler 
med aarstiderne og med veirforholdene, idet f. eks. regnet paa en vis 
maade vasker luften. Disse forhold har visselig stor betydning, særlig 
i hygienisk henseende, men pladsen tillader ikke, at vi her gaar nær- 
mere ind paa det. 
