345 
Takket være de nyere arbeider af Murray, Renard og Judd 
kan man ved mikroskopisk undersøgelse altid afgjøre, om et støv er 
af vulkansk oprindelse. De nævnte forskere har vist, at de støvpartikler, 
som bestaar af tunge mineraler afsætter sig først og nærmest ved vul- 
kanen, mens det vulkanske glas og de mindste pimpstenpartikler spredes 
videst omkring. Disse mineraler er ifølge sin kemiske sammensætning 
forholdsvis lette, en uendelighed af smaa hulrum nedsætter deres speci- 
fike vegt, de har en for transporten bekvem form af langstrakte plader 
og kan paa grund af sin skjørhed deles op i en uendelighed af smaa 
stykker. Det slags støv har Murray og Renard kunnet paavise som 
bestanddel af adskillige dybhavsafleiringer. Den vulkanske oprindelse 
lod sig altid paavise, derimod maatte det lades uafgjort, om ikke disse 
pimpstenpartikler tildels skrev sig fra flydende masser? af pimpsten- 
stykker, der havde flydt omkring paa havet og skuret imod hinanden. 
Endnu en anden kilde til atmosfærisk støv maa vi omtale: det er 
det saakaldte kosmiske støv, hvis tilværelse og betydning netop 1 de 
sidste aar har været gjenstand for livlig diskussion. Allerede Arago 
udtaler uden forbehold den mening, at der fra verdensrummet maatte 
komme støv ind i vor atmosfære, støv som 1 sin sammensætning ganske 
lignede meteorstenene. I og for sig er der heller ikke noget usandsynligt 
heri, og hvis der virkelig i atmosfæren sker en sønderdeling og for- 
brænding af udenfra kommende meteorstene, saa er det ikke muligt at 
indse, hvorfor ikke de støvformede forbrændingsprodukter af denne proces 
skulde blive tilblandede atmosfæren. Med visse indskrænkninger har 
derfor ogsaa senere forskere sluttet sig til Aragos mening. 
Først af Nordenskjøld blev imidlertid spørgsmaalet om det kos- 
miske støv for alvor bragt under diskussion. Denne forsker undersøgte 
støv fra skovene i Finlands mennesketomme egne, støv fra drivisen ved 
Parry-øerne (arkt. Nordamerika) og endelig en eiendommelig substans, 
som han kaldte krydkonit og som er et fint, graat pulver, der findes 
paa bunden af smaa sænkninger i Grønlands indlandsis. Som særlig 
karakteristisk for disse støvsorter betegnede han mangelen paa glimmer 
og kvarts, mens jern og nikkei var repræsenterede 1 rigelig mængde. 
I støv, fremkommet ved forvitring, spiller de to førstnævnte mineraler 
derimod en fremtrædende rolle og Nordenskiøld holdt det derfor for 
umuligt, at de omtalte støvmasser kunde skrive sig fra søndermalingen 
af bergarter i de arktiske egne. Med sin sedvanlige iver byggede den 
store opdager vidtrækkende hypotheser paa sammensætningen af kryo- 
