354 
Navnet paa dyrene er sporozoer; de hører til urdyrene, de aller- 
laveste 1 dyreriget. Man maa have mikroskop for at se dem. —Sporo- 
zoerne deles atter 1 5 grupper, navnene paa disse er, som mange i 
videnskaben brugte, yderst barbariske. 
Vi har 19" Gregariner, 
3” Koccidier, 
3" Myxosporidier, 
4" Sarkosporidier, 
5" Mikrosporidier. 
De to første grupper ligner hinanden meget. Myxosporidierne er 
lidet studerede, men synes at skille sig mest ud fra de andre grupper. 
Nærmere studeret med mikroskopet viser gregarinerne sig som 
en celle, aflang, cylindrisk; en overalt lukket hinde omslutter et kornet 
indhold; inde 1 dette sees en klar, rund eller egformet kjerne (fig. 1). 
De viser bevægelser; uden at have særegne bevægelsesorganer; derimod 

Fig. 1—9. Gregariner i forskjellige udviklingsstadier. (1, enkelt gregarin; 2, to 
individer, der begynder at smelte sammen; 3 og 4, de samme efter sammensmelt- 
S 
ningen; 5 og 6, sporedannelse; 7, 8 og 9. isolerede sporer ved sterkere forstør- 
relse; inde i den sidste figur sees endel »kim<.) 
kan de have børsteformige eller kroglignende apparater til at hænge 
sig fast i de dyr, de snylter paa. Man finder dem kun hos hvirvelløse 
dyr — især insekter og orme, 1 hvis tarmkanal de forekommer i 
massevis. 
De udvikler sig paa følgende maade. To gregariner lægger sig op 
til hinanden (fig. 2), berørelsen blir saa intim, at de to individer fuld- 
stændig gaar op 1 hinanden (fig. 3 og 4) og danner ét; dette omkapsler 
sig saa, og ved celledeling dannes der 1 dets indre en hel del sporer 
(fig. 5 og 6). Naar disse er modne, slynges de ud af kapslen, og hver 
spore deler sig atter 1 de saakaldte »kim<, sigd- eller halvmaaneformige 
legemer (fig. 9), fra hvilke saa senere den voksne gregarin udvikles. 
Q 
5- 
