362 
bacille. Det er ogsaa sandsynligvis paa det samme princip, at Pasteurs 
vaccination mod hundegalskab beror. 
Den anden metode, at give det syge individ midler, der dræber 
de allerede talrigt udviklede mikrober uden tillige at dræbe patienten, 
har hidtil ligget i de fromme ønskers rige. Kochs udtalelser paa det 
internationale lægemøde i Berlin i sommer gav imidlertid grund til at 
tro, at han nu havde fundet den rette vei; at han havde fundet et 
middel, der dræbte tuberkelbacillerne 1 legemet uden at skade dette. 
Hans nu offentliggjorte meddelelse viser imidlertid, at dette maal har 
han ialfald hidtil ikke naaet; ikke helt idetmindste. Det er paa en tredie, 
helt ny virkemaade hans middel mod tuberkulosen beror; en metode, 
som sikkerlig ingen hidtil havde drømt om. Han tilintetgjør det syge 
væv, som tuberkelbacillerne ved sin livsvirksomhed bar fremkaldt i det 
angrebne legeme”), mens tuberkelbacillerne selv beholder sin levedyg- 
tighed og evne til paanyt at fremkalde sygdom — om 1 svækket eller 
usvækket grad er endnu fuldstændigt ubekjendt. 
Hans fremgangsmaade er følgende: Da den oprindelige vædske 
er for sterk til at anvendes paa mennesker (marsvin taaler den derimod), 
fortyndes den i regelen med 100 dele vand eller halvprocentigt karbolvand, 
saaledes at 1 kcm. af den fortyndede vædske indeholder o.o1 kem. af 
den oprindelige. Ved en lignende fremgangsmaade, som ved morfin- 
indsprøitninger, indsprøites nu denne fortyndede vædske under huden, 
ligegyldigt hvor, det sker dog oftest paa ryggen; herfra opsuges nu 
vædsken, gaar over i blodstrømmen og føres med denne rundt til alle 
legemets dele. Indsprøites ikke mere end o.or kem. af den oprindelige 
vædske hos et friskt menneske eller et menneske, der lider af hvilken- 
somhelst anden sygdom end tuberkulose, merkes ingensomhelst virkning, 
hverken paa almenbefindendet eller i nogen enkelt del af legemet, 
uden lidt ømhed omkring stikaabningen?). Træffer derimod vædsken 
paa sin vei gjennem legemet paa tuberkuløst væv, ligegyldigt hvor, 
indtræder ganske andre forholde. 
Koch beskriver denne virkning saaledes: 
1) Om dette tuberkuløse væv se »Naturen< 1887, side 357 og figd. 
2) Større doser fremkalder derimod hos friske feber og forstyrrelser af almen- 
befindendet omtrent lig dem, der nedenfor skal beskrives hos tuberkuløse, men 
ingen lokalfænomener. 
