377 
opmerksomhed. Jeg tænker herved paa de talrige andre frø- 
ædende fugle, som navnlig om vinteren vilde falde som offer for 
den udlagte gift — ikke at tale om de uiykkestilfælde, der sikkert i 
rigt maal vilde indtræffe blandt børn, naar de farlige giftstoffe blev san 
let tilgjængelige, som de nødvendigvis maatte blive, dersom midlet 
skulde anvendes i nogen udstrækning. Det er imidlertid ikke disse be- 
tragtninger, der for mig har været de afgjørende i min beslutning om 
at bede Dem optage i »Naturenc« denne protest mod anvendelsen af de 
nævnte giftstoffe. Det, som har fremkaldt denne, er de ovenfor cite- 
rede ord om, at de fugle, som har ædt giften, dør en langsom død. 
Mer er 1ngen tvil om, at denne død. tillige er 1 høi! grad 
smertefuld, og jeg forstaar ikke, at man 1 vore dage vil anbefale et 
saa barbarisk middel, selv om det kunde føre til maalet, uden at med- 
føre alvorlig fare for andre medskabninger end dem, man vil tillivs. 
Men vil man endelig udrydde spurvene, saa kan man sikkert lige saa 
godt som ved gift, langt billigere og ganske uden fare opnaa dette paa 
andre maader. Jeg skal blot nævne en enkel. Paa steder, hvor spur- 
vene holder til i mængde, udstrøes føde til dem; de samles der 1 tætte 
flokke under et net, som holdes oppe ved hjælp af stænger. Ved en 
simpel mekanisme kan man lade dette falde ned over flokken, som da 
er fangen. Derefter kan man dræbe fuglene. Der opnaaes bl. a. der- 
ved, at disse kunne anvendes som fødemiddel, og det er en stor mis- 
forstaaelse, at de ikke egner sig dertil. — Men jeg kan dog ikke for- 
bigaa et spørgsmaal, som staar 1 den allernærmeste sammenhæng med 
det her behandlede emne. Er det virkelig en afgjort sag, at 
husspurvene er saa ubetinget skadelige dyr? Der anføres vel 
i artiklen, at man i Amerika har undersøgt 636 spurve uden at finde 
insektlevninger i maveindholdet hos flere end 97 individer; men merke- 
ligt nok nævnes der slet ikke paa hvilken aarstid disse undersø- 
gelser har fundet sted. Dersom det nu forholder sig saaledes, at de 97 
spurve er undersøgte om sommeren, de andre om vinteren, saa ligger 
forklaringen jo temmelig nær. Og det skulde være besynderligt, om 
denne forklaring ikke var den rette, om den end forudsætter en ube- 
gribelig tankeløshed hos undersøgerne; thi ingen, der har levet i na- 
turen, vil være 1 tvil om, at spurvene tilintetgjør hærskarer af insekter. 
Lyngby. d. 26de novbr. 1890. 
Deres ærbødige 
J. Collin. 
