382 
man kan dømme om det uden erfaring, indhentet ved praktisk an- 
vendelse.  Saadan erfaring har vi ikke, men vi kjender et stort antal 
baade inden- og udenlandske lærebøger, særlig 1 botanik og zoologi, 
og ved neppe nogen bog, der i det store og hele har forekommet os 
saa tilfredsstillende som denne, baade. hvad god methode, klar frem- 
stilling og korrekt indhold angaar. Og en stor anbefaling er ogsaa den 
billige pris. Efter almindelig boghandlerberegning skulde bogen kostet 
kr. 2.00 foruden indbinding, nu koster den 75 øre, skjønt den er for- 
synet med et solid bind med skindryg og udstyret med 162 træsnit. 
Billigere kan det ikke godt være, og alligevel er baade papir og tryk 
.mønstergyldigt. 
Vi anser altsaa bogen som særdeles velskikket for sit formaal og 
gir den vor bedste anbefaling, men vil alligevel ikke tilbageholde den 
anmerkning, at det systematiske element 1 botaniken og zoologien, 
skjønt det er langt mere tilbagetrængt end f. eks. hos »Sørensen<, gjerne 
kunde været endnu sparsommere repræsenteret. Det er jo forøvrigt en 
skjønssag og rektor Horns standpunkt, ') som vi 1 denne sag 1 alt 
væsentligt deler, er kanske for moderne til at vinde almindeligt bifald. 
Derimod er der en del detaljer, som er tagne over fra den svenske 
udgave, men som absolut bør forandres i den næste norske og endel 
smaa svenskheder i ordene, der ligeledes maa bortrevideres.*) 
J. B. 
1) Cfr. »Om Undervisningen i Naturhistoriec. Univ.- og skoleannaler 1890, 
mr 5 10, 
2) Skjønt vor anmeldelse er bleven temmelig lang, vil vi ikke tilbageholde 
vore bemerkninger angaaende nogle af disse detaljer. En lærebog for folkeskolen 
er en saa vigtig bog for det hele land, at udførlig omtale er baade berettiget og 
paakrævet. 
Aborren og flodkrebsen er ikke heldige som typer for resp. fiske og krebsdyr 
i en norsk lærebog; hvalrossen jages ikke for tændernes skyld alene; grønlands- 
hvalen burde nu snart i vore lærebøger afløses af en af de hval, som har øko- 
nomisk betydning for vort land, der er nok af dem; »somliga« betyder paa norsk 
nogle, ikke samtlige (p. 22); figuren af en rype er skrækkelig; kjørenes horn 
bestaar ikke af en haard hornskede og en indre »bløde« del; den indre haarde ben- 
tap kaldes ikke paa almindeligt norsk kvike, fordi om den paa svensk heder kvicke; 
papegøiernes og ørnens næb er ikke »hakke«- men krogformigt (svensk. hakf.). 
Blandt svømmefuglene burde alkerne have faaet en plads; at røi er tiurens hun, 
burde eleverne faa vide; brasen, karussen og guldfisken kunde været sløifet til 
fordel for nogle flere norske fiske; lampretten bør ikke med et forvansket tysk ord 
kaldes »negenøie« naar niøie har borgerret i sproget (cfr. Boas zoologi); under 
ikoraldyrene burde det været nævnt, hvad de saakaldte søtræer er for noget, saa 
