26 
de nævnte til volvocineernes familje hørende alger, foruden løsrevne 
plantedele, saasom haar af byg og lignende. 
De mineralske partikler, der tiltog i fimnhed med afstanden fra 
dalen, bestod af kvarts, der udgjorde hovedmængden, pyroksen, feld- 
spat, glimmer m. m. 
Det fine, formløse sorte pulver viste sig ved glødning forbrænde- 
ligt. Jeg formoder, at det maa være kulstøv ført af vinden op paa 
bræen, og vi her muligens har et sidestykke til en iagttagelse, som for 
endel aar siden blev gjort paa Søndmøre, hvor man for et snes aar siden 
fandt et fint sort pulver i vid omkreds paa sneen. Dette stof blev 
undersøgt af professor Brøgger, der opstillede den formodning, at 
det stammede fra stenkulsrøg fra engelske byer. Muligens har det 
nævnte sorte pulver fra Justedalsbræen en lignende oprindelse. 
I de prøver at sne, som blev udtagne i en dybde af 5—10 
cm. under overfladen, fremkom der ved smeltning næsten intet bundfald. 
Alle prøver var mere eller mindre bakterieholdige, saaledes fandtes 
i 5 forskjellige prøver henholdsvis ca. 2, 50, 400, 800, 1 500 bakterier 
pr. cm.* — Foruden bakteriekolonier voksede der paa alle plader mug- 
soppe i betydeligt antal. I is fra Boyumbræen fandtes 15 bakterier 
praén:> 
Med hensyn til den nærmere undersøgelse af disse bakteriearter, 
skal jeg bemerke, at jeg efter hjemkomsten foretog en række forsøg 
med rendyrkning paa de forskjellige næringssubstrater og nærmere 
mikroskopisk undersøgelse.  Omstændigheder har imidlertid forhindret 
mig fra at faa udføre dette arbeide saa fuldstændig, som ønskeligt 
kunde være, og jeg skal her kun meddele, at en væsentlig del af de 
undersøgte bakteriearter i sin vekst og i sin mikroskopiske karakter 
viste overensstemmelse med kjendte vandbakterier. 
I modsætning til, hvad jeg havde fundet ved den tidligere mere 
foreløbige undersøgelse viste det sig, at de bakteriearter, som ved sin 
vekst paa gelatin eller agar-agar danner et fluorescerende grønt farve- 
stof, kun undtagelsesvis fandtes i de i 1889 udtagne prøver af sne, 
is og vand fra bræerne, og at deres tilstedeværelse saaledes ikke 
kunde antages at staa i nogen forbindelse med vandets grønne farve. 
Aarsagen hertil ligger vistnok meget nærmere. 
Fra 1894 og senere har jeg foretaget en række undersøgelser af 
sjøer og elve i Jotunheimen og Gudbrandsdalen, og det synes heraf 
