58 
og nedstigen i vandet ikke er afhængig af veiret men af dagstiden, 
saaledes at den fortrinsvis om aftenen stiger op, mens den i morgen- 
timerne vælger mos og løv til opholdssted. Denne vane hos froskene 
beror sandsynligvis paa dens bestræbelser efter at fange smaa insekter, 
der om aftenen opholder sig længer fra jorden. 
Qgsaa vore husdyr viser hyppig ved sin adfærd en fremtrædende 
følsomhed overfor veirforandringer. Den paalideligste i denne hense- 
ende er æselet, der som edderkopperne har opnaaet at spille en rolle 
1 historien. OQmendskjønt tildragelsen paa ingen maade forklarer æse- 
lets forhold, saa skal den dog meddeles her; man kan deraf se, at 
den tro, at æselet kan spaa veiret, allerede for aarhundreder siden har 
været udbredt blandt bønderne. Denne tro maa skjænkes saa meget 
mere opmerksomhed, fordi den lille fortælling er historisk bevist. 
Den franske konge Ludvig XI var i anledning af en jagt spaaet 
godt veir af sine mest anseede astrologer. Underveis mødte kongen 
en kulbrænder, som gjorde sin høie herre opmerksom paa, at der 
inden faa timer vilde trække op et svært tordenveir. Kongen opgav 
jagten og mnaaede i god behold sit slot før uveirets udbrud.  Næste 
dag lod han kulbrænderen kalde til sig og spurgte ham, af hvem han 
havde lært kunsten at tyde stjerner eller spaa veiret. Manden erklæ- 
rede, at hen aldeles intet forstod af disse kunster. ,Men, sire,* til- 
føiede han, ,jeg har en god stjernetyder i mit hus, som aldrig bedrager 
mig, og det er mit æsel. Saasnart et tordenveir er 1 anmarsch, lader 
det ørene hænge fremover og hovedet synke, gaar trægere og gnider 
sig opad murene. Det gjorde dyret netop igaar, og derfor kunde jeg 
forudsige regnet for Deres Majestæt.* Kongen spottede over sine 
astrologers visdom og skjænkede kulbrænderen gaver. | 
Den uro, som mange pattedyr viser før et tordenveir, kan for 
en del komme deraf, at insekterne har vanskeligt for at flyve i den 
fugtige luft og derfor sætter sig paa dyrene, hvem de piner ved den 
heftige kløe eller den stikken, de frembringer. Det er heller ikke 
umuligt, at elektriciteten eller andre ukjendte faktorer i atmosfæren 
gjør sin indflydelse gjældende ved at pirre hudens nerver. 
