62 
dens anvendelse, og forhaabentlig vil de ved fortsatte forsøg kunne 
blive betydelig formindskede. 
Et stjerneskuds spektrum. Det amerikanske Harvard-univer- 
sitets observatorium har i en række af aar været optaget med et stort 
arbeide, nemlig med at fotografere spektra af alle stjerner over 8de 
størrelse. For at kunne arbeide i saa klar luft som muligt har det 
anlagt en filialafdeling i Arequipa, Peru. Man havde længe haabet, 
at et stjerneskud skulde passere synsfeltet, mens man holdt paa med 
fotograferingen, og dette hændte endelig den 18de juni forrige aar (97) 
i Arequipa.  Spektrummet viser fire vandstoflinjer og to andre linjer 
af et endnu ikke bestemt stof. I foranderlige stjerners spektra findes 
som regel de fire vandstoflinjer, desuden den ene af de to andre 
linjer. Denne skyldes, saavidt man forstaar, ikke noget hidtil kjendt 
jordisk element. 
De første substanser, meteorsteneue, som falder ned med ildkug- 
lerne, har længe været nøie studerede. Spektralanalysen aabner os 
nu en vei til at faa oplysninger om stjerneskuddenes beskaffenhed, 
ogsaa før den sterke hede, der frembringes ved deres fart gjennem 
luften, har fortæret de flygtige bestanddele. Saameget er altsaa 
eftervist, at vandstof er en af disse flygtige bestanddele, og at der i 
kemisk henseende er lighed mellem stjerneskud og visse foranderlige 
stjerner. 
Pattedyrbestøvning. Paa øen Trimdad, der er beliggende i 
Vestindien ved kysten af Venezuela, har man opdaget en ny planteart 
(bauhinia magalandra), hørende til de erteblomstredes familje. Denne 
plante er det første eksempel, man kjender, paa planter, der bestøves 
af pattedyr nemlig af en slags flaggermus. Denne flaggermus besøger for- 
resten ikke blomsten for at drikke honningen, og heller ikke for at ind- 
aande duften, men simpelthen for at fange de insekter, som omsværmer 
blomsten for at indsuge honningen. Idet den holder sig fast til støv- 
traadene og kronbladene, kan flaggermusen ikke undgaa at overpudres 
med støv, der da transporteres til næste blomst, paa hvis ar det 
afstryges. Revue scientifique. 
Havbundens forandringer. John Milne, der er vel kjendt 
fra sine arbeider over jordskjælv, offentliggjør i ,The Geographical 
Journal* en artikel om de modifikationer, som de geografiske forhold 
paa havbunden undergaar. Han dvæler navnlig ved den hurtighed, 
hvormed forandringerne i mange tilfælde foregaar. Paa de uhyre 
undersøiske sletter, der i de store havdyb strækker sig hundreder og 
atter hundreder af mile, er vistnok forandringerne meget langsomme, 
og de sedementære ophobninger foregaar gradvist og umerkeligt; men 
naar man nærmer sig de undersøiske hævninger og skraaningerne op 
imod kontinenterne, bliver det anderledes. Der er forandringerne 
byppig hurtige, ja undertiden ganske pludselige. Det er to slags 
kræfter, som her er i virksomhed, nemlig de vulkanske kræfter, samt 
fjeldenes opsmuldring og afleiring af det sønderdelte materiale. Milne 
