då 
Elektricitet i fuglenes fjer. Professor Exner og dr. Schwarze 
har i den nyere tid fra et biologisk synspunkt undersøgt fjerens elek- 
tricitet hos fuglene. Herunder kom han til mange nye, interessante 
resultater. En vingefjer, der bevæges gjennem luften, bliver positiv 
elektrisk, mens luften lades med negativ elektricitet. To svingfjer, 
der i sin naturlige stilling gnides mod hverandre, bliver paa undersiden 
negativ, paa oversiden positiv elektriske. Heraf har fuglene mange 
fordele. Naar fjerene f. eks. er blevne vaade, og tjerstraalerne som 
følge deraf sammenklæbes, skilles de under flugten af sig selv fra 
hverandre paa grund af den gjensidige frastødning, og efter flugten 
tiltrækker den negativ elektriske dunklædning vingefjeren, saa at de 
under flugten reiste fjer af sig selv lægger sig tilrette igjen. Den 
sterke gnidning af fjeren mod luften, som desuden forøges, naar der 
er vind, forstørrer den elektriske spænding mellem fjerenes over- og 
underside, saaat vinden, istedetfor at skille fjerene, tvertimod befordrer 
deres nøie sammenslutning, og paa samme maade virker svingfjerenes 
indbyrdes gnidning. Lignende fordele har ogsaa pattedyrene derved, 
at pelsen bliver elektrisk, dels ved haarenes indbyrdes gnidning og 
dels ved. deres gnidning mod luften. , Prometheus*. 
Insekter som menneskeføde. Den hos os under gamle gulv, 
i kjeldere o. s. v. levende store bille, som overtroen sandsynligvis 
paa grund af dens sorte farve har kaldt ,dødsbudet*, og som derfor 
af Linné har faaet det latinske navn blaps mortisaga, har i Ægypten 
en slegtning, blaps sulenta, som der er meget almindelig og at kvinderne 
tilberedes og spises. Man tror nemlig, at denne spise bidrager til at 
give legemet en ønskelig grad af førhed. Billen bliver ristet, knust og 
lagt i smeltet smør, derpaa tilsættes honning, sesamolie og aromatiske 
kryderier. Naar alt dette er godt sammenæltet, bliver retten spist. 
Fabricius omtaler ligeledes, at de tyrkiske kvinder spiser dette 
insekt, kogt i smør, for at blive fede. Ifølge hans udsagn bruges 
billen i Levanten og Ægypten ogsaa som et middel mod øresygdomme 
samt mod skorpionsbid. Carsten Weibuhr nævner ogsaa denne 
eiendommelige ret hos de tyrkiske kvinder og tilføier, at af samme 
grund bliver billen spist i Arabien. Der spiser man morgen og aften 
tre i smør stegte biller. sg. 
Simpelt middel mod myg. Et saadant bestaar i følgende: 
Om aftenen, naar vinduerne er lukkede og gardinerne nedtrukne, sættes 
ind i værelset en med et brændende lys forsynet lygte, hvis glas paa 
udsiden er bestrøgne med honningvand. Lyset og honninglugten vil 
snart trække de omkringflyvende myg til sig. Disse bliver hængende 
fast paa det klæbrige glas og saaledes uskadeliggjorte. Moskiter kan 
man befri sig for ved at. lægge kvister eller blade af febertræet 
(eucalyptus globulus) bag hovedpuden, inden man gaar tilsengs. 
Skyggedannelse ved lydbølger. M. C. V. Boys har i 
yNature* (24de juni) offentliggjort en meget interessant artikel om et 
