92 
fænomen, som hidtil meget sjeldent har været iagttaget. Dette fæno- 
men bestaar deri, at naar luften sættes 1 voldsom bevægelse ved en 
sterk eksplosion, saa dannes der, naar solen skinner, en skygge, som 
hurtig forandrer plads. Den skyldes den ved lyden frembragte bølge- 
bevægelse og forplanter sig i samme retning som den. Boys har 
kunnet observere fænomenet under meget gunstige vilkaar.  Skyggen 
er ringformig og ser ud som en sort meget skarp cirkelformig lmje, 
med centrum i eksplosionsstedet og fjernende sig derfra med stor 
hastighed. Man kan sammenligne den med de ringformige vandbølger, 
der danner sig, naar man kaster en sten i vandet. Han har forsøgt 
at fotografere den, men har endnu ikke opnaaet de forønskede resul- 
tater, der kan give et tydeligt billede af hans observationer. Han 
offentliggjør forresten sin artikel mindre for at fremlægge færdige resul- 
tater end for at opfordre andre til at beskjæftige sig med spørgs- 
maalet, naar leilighed gives. , Revue scientifique*. 
Fiskenes reder. Som bekjendt bygger flere fiske f. eks. stik- 
lingen virkelige reder for sin yngel. Andre opfører vistnok ikke saa 
komplicerede boliger, men sørger alligevel for ikke at forlade sine eg, 
ligemeget hvor de er, og indretter sig formelig kunstige legepladse. 
Robert Bell omtaler en saadan fisk 1 et arbeide, han nylig 
har udgivet, over undersøgelser 1 den sydlige Hudsonbugt. Den 
bærer det lokale navn awadosi, hvilket betegner ,stenbærer*. Denne 
fisk, hvis videnskabelige navn ikke angives, bruger at sammen- 
hobe grus og sten, der kan veie indtil omtrent 450 gram, og at 
sammendynge dem i hauge paa bunden af floderne paa dertil udvalgte 
pladse. Flere stykker slaar sig sammen for at opføre disse smaa 
dynger, hvis størrelse varierer efter antallet af arbeidere. Hver haug 
indeholder gjennemsnitlig et kjærrelæs. Der er dem, som kan rummes 
i en trillebør, mens andre kan veie 4 eller 5 tons. Fiskene tager 
stenene i munden og transporterer dem en for en til haugen. De 
bygger om vaaren, og da vandstanden da er høi, hænder det ofte, at 
haugene om sommeren rager halvt op af vaudet. Disse dynger staar 
i forplantningens tjeneste; fiskene lægger sine ex mellem stenene, og 
de sørger for at vælge pladse, der ikke er noget videre dybe, og å 
strømmen ikke er for sterk. , Revue scientifique". 
At instinktet ogsaa kan tage feil viser følgende iagttagelse 
af R. Blanchard. Han sad i et hotel en morgen, og tør det endnu 
var rigtig lyst, bemerkede han i tusmørket en sommertugl af tusmørke- 
sværmerne, som fløi rundt omkring i værelset.  Væggene var ikke 
tapetseret med papir, men der var malet temmelig store blomster paa 
væg og tag. Sommerfuglen, der tog dem for naturlige, fløi fra den 
ene blomst til den anden, og stak sin snabel ud Messe for at stikke 
den ned i det indre af bøse Aldrig tog den feil og satte sig 
paa det malede løvværk istedetfor paa blomsterne; den valgte bestan- 
dig de sidste. Efter talrige frugtesløse anstrengelser blev den modløs 
og undslap gjennem vinduet. Dette tilfælde viser, at den almindelig 
