MAR 2 1901 
Istiden i Norge. 
For dem, der har vandret lidt omkring i vort land, vil det have 
været paafaldende, hvor ofte der oppe paa fjeldkammene, ja endog 
paa selve fjeldtoppene, ligger større eller mindre blokke, der ved 
nærmere eftersyn har vist sig at bestaa af en ganske anden stenart 
end den, der staar i det fjeld, hvorpaa blokkene ligger. Disse frem- 
mede, ogsaa kaldet erratiske blokke, har allerede tidlig tiltrukket sig 
opmerksomhed, og man finder derfor, at man temmelig langt tilbage 
i tiden har forsøgt at forklare sig deres optræden paa fremmed grund. 
Ved de første raa forsøg paa en forklaring tog man naturligvis sin 
tilflugt til de overnaturlige væsener; blokkene var merker efter hin 
tid, da endnu jætterne holdt til hernede paa jorden o. 8. v. Disse 
mange forklaringsmaader faar vi her imidlertid forbigaa, da de jo kun 
har kuriositetens interesse. 
Den første egentlige videnskabelige forklaring var den, at blok- 
kene var ført did, hvor de nu ligger, af en eller flere mægtige flomme, 
der da alt efter de forskjellige afskygninger af flomtheorien enten 
skulde være komne fra havet og ved voldsomme søskjælv være pres- 
 sede indover landene eller ogsaa fra fjeldene skulde have styrtet sig 
nedover dalene med voldsom hurtighed og revet med sig alt det løse 
materiale, som fandtes paa deres vei. Ved dette materiales skuring 
mod undergrunden skulde saa de senere omtalte skuringsmerker opstaa. 
Trods at det hverken manglede flomtheoriernes venner paa dristighed 
med hensyn til slutninger eller paa kraft til at forfegte sine ideer, 
blev dog disse theorier snart forladte, idet man havde fundet et andet 
transportmiddel, der stod i betydelig bedre samklang med de viden- 
skabelige kjendsgjerninger. 
Allerede saa tidlig som i 1802 havde professor Playfair i 
Edinburgh fremsat den formodning, at flytblokkene skulde være trans- 
rPY 
sNaturen* ( 
