114 
men den er fin, blød og lang. Den australske bomuld vil sandsynlig 
have en fremtid. Fra Honolulu faaes en udmerket vare, rødlig hvid. 
Allerede før Kristi tid forstod de asiatiske folkeslag, især inderne, 
at lave garn og tøier af bomuld. Saalænge som disse udelukkende 
blev forarbeidet som haandarbeide, maatte naturligvis klæderne blive 
kostbare og derfor ikke saa almindelig brugt. Først etter at man i 
England — i slutten af forrige og i begyndelsen af dette aarhundrede 
— havde opfundet spindemaskinerne og de mekaniske vævstole, blev 
fabrikatet billigere og mere udbredt, og siden den tid har den euro- 
pæiske bomuldsindustri taget et kolossalt opsving. Fra Ostindien 
kommer nu kun tøier af Nankingbomuld. 
Før tilberedningen af garnet begynder, bliver først en større 
mængde bomuld blandet godt sammen, saaat man faar en jevn masse; 
derefter bliver denne tørret ved en temperatur af 309 C., hvorefter den 
bringes i en maskine, som kaldes ,ulven*, der kradser den op, saa den 
bliver løs og voluminøs, deretter bliver den paany grundig renset og 
kommer saa i vatmaskinen, hvor den presses til tynde, flade, sammen- 
hængende stykker, som igjen i andre maskiner skjæres i finere strimler, 
som først strækkes og glattes til grovere traade, disse igjen til finere 
traade, der saa endelig spindes til garn. 
Det fineste bomuldsgarn er saa tyndt og let, at et kg. danner en 
traad saa lang som fra Leipzig til Konstantinopel og tilbage igjen. 
Samtlige spindemaskiner i England spinder en traad, 100 gange saa 
lang som afstanden fra solen til jorden. Hvis maskinarbeidet i Eng- 
lands bomuldsindustri skulde være udført som haandarbeide, har man 
regnet ud, at der maatte over 180 millioner mennesker til. 
Paa de mekaniske vævstole bliver der vævet de mest forskjellige 
tøier dels af ren bomuld, dels ogsaa blandet med andre stoffer; disse 
tøier bliver da tilsidst farvet eller trykt. 
I raa tilstand bruges bomulden til udstopning af møbler ete., til 
vattering og til pakning. Det fineste maskingarn kaldes twist, det 
sterkeste kaldes vandgarn (watertwist). De glatte eller kiprede!) tøier 
kommer — alt efter garnets finhed — i handelen under forskjellige 
navne: Kattun (af det arabiske ord kutun = bomuld), Indienne 
(fra Ostindien med malede figurer), Calico (først fra Calcutta), 
1) ,Kipret* bomuldstøi er vævet saaledes, at islætten krydser rendingen ikke 
i rette men skjæve vinkler. 
