128 
Folgefonnen og dJustedalsbræen, ligeledes er den funden paa Aalfot- 
bræen og omliggende bræer. Denne sneens røde farve er betinget af 
en mikroskopisk liden, encellet alge (chlamidococeus mivalis). Paa 
vore breddegrader giver den som regel sneen kun et svagt rødligt 
skjær. Den kan dog optræde i større mængde. Overretssagfører 
K. Bing fandt i 18983 større partier af sneen paa bræerne ved Tinde- 
fjeld i Opstryn farvet purpurrød, ,det var som om et større dyr nylig 
var bleven slagtet.* En saa intens rød farve er imidlertid meget sjelden 
hos os, derimod sees den oftere paa bræerne i de arktiske egne, saa- 
som paa Spitsbergen. Den røde sne optræder ikke alene paa bræerne, 
ogsaa paa større snefonner, som ikke smelter fuldstændigt i løbet af 
sommeren, kan man finde den; sommeren 1888 saa jeg den flere 
gange paa de større snetonner omkring Normandslugen paa Hardanger- 
vidden. JG 
Virkningen af slangegift. Hvor r1orbausende længe slange- 
giften kan beholde sin frygtelige virkning, viser følgende i Luxemburg 
anstillede forsøg. Paa en hugorm, som havde været opbevaret i 
alkohol i tyve aar, blev en gifttand udtrukket og derpaa stukket ind 
under huden paa en spurv. Fuglen blev dog ligesaa munter som før 
og viste ikke tegn til at være forgiftet. —Tilsyneladende saa det der- 
for ud som om alkoholen havde udtrukket giftstoffet af tanden. Men 
da tanden igjen var trukket ud af fuglens legeme, viste det sig, at 
giftkanalen var tilstoppet. Giften havde altsaa ikke havt noget afløb 
og kunde derfor ikke komme over i spurvens blodkredsløb. 
Ved hjælp af en naal blev nu den masse, som tilstoppede gift- 
kanalen, fjernet, hvorpaa tanden paany blev stukket ind under fuglens 
hud. Efter en knap halv times tid begyndte fuglen at blive urolig, 
derpaa. satte den sig bort i en krog af huset, hvor den sad og sturede. 
Efter endnu en halv times forløb pustede den fjerene i veiret, blev 
fuldstændig stiv og lukkede øinene. Da to timer var gaaede, begyndte 
den at dreie sig rundt, derpaa indtraadte der stivkramper og tilslut 
faldt den om paa siden. Endnu engang bevægede vinger, tæer og 
halsen sig krampagtig, derpaa var spurven død, tre timer efter at 
gifttanden var indpodet 1 den. 
Dette eksperiment viser, hvor overordentlig længe slangegiften 
kan holde sig virksom. Derfor bør man være yderst forsigtig ved 
behandling af giftslangerne, selv om disse i længere tid har været 
konserverede i alkohol. Die Natur*. 
sg. 
«sør 
ap 
