134 
skjønhed og farvepragt. Det samme gjælder ogsaa om blaavingerne 
og de forskjellige guldvinger,!) ligesom alperegionens appollosommer- 
fugl i sin zarte skjønhed neppe bliver overtruffet af nogen tropisk art. 
— — Der gives ogsaa 1 de varmere lande tusener af matfarvede 
insektarter, og naar alle disse blev samlet, vil det ikke være usand- 
synligt, at procenttallet af prægtig farvede arter kunde bringes ned til 
det samme trin som i den tempererede zone. Det synes altsaa, som 
om vi kan opgive den theori, hvorefter udviklingen af farver i naturen 
skulde være umiddelbart afhængig af eller staa i noget bestemt for- 
hold til mængden af lys og varme, da den ikke helt ud støttes af 
kjendsgjerninger. Men vistnok gives der enkelte sjeldne eller ialtfald 
lidet kjendte foreteelser, der synes at levere bevis for, at lys i und- 
tagelsestilfælder umiddelbart har indflydelse paa naturgjenstandenes 
farver. * | 
Som eksempel paa saadanne undtagelsestilfælder anfører han der- 
paa følgende: 
pFor endel aar siden henledede T. Wood opmerksomheden 
paa den merkelige variation i farven hos pupperne til den lille kaal- 
sommerfugl (pieris rapæ?), naar larverne anbragtes i kasser med for- 
skjelligt farvede vægge. Saaledes blev pupperne i sorttarvede kasser 
meget mørke, 1 hvide derimod næsten hvide. Han beviste tillige, at 
en lignende farveveksel ogsaa fandt sted ude i naturen, idet pupper, 
som han fandt fæstede paa en hvidkalket mur, var næsten ren hvide, 
paa en rød mur rødlige og paa tjærede pæle og andre sortfarvede 
gjenstande næsten sorte. Det er ligeledes bleven iagttaget, at cocon- 
gerne til den store spindersommerfugl, natpaafugløie (saturmid pyri), 
enten er hvid eller brun alt efter farven paa de omgivelser, hvori 
den findes. 
Et af de merkeligste eksempler paa denne art af farveveksel 
leverer dog pupperne til en afrikansk dagsommerfugl, papilio mureus, 
der blev iagttaget af Mr. Barber ved Cap (Transactions of the 
entomological Society 1874). Larven til denne art lever paa orange- 
trær, men ogsaa paa et skovtræ (vepris lamceolata), hvis blade har 
en lysere grøn farve; og larvernes hudfarve stemmer temmelig nøie 
overens med bladfarven hos det træ, hvoraf de nærer sig. Den er 
1) Disse er ogsaa repræsenterede hos os ved flere almindelige arter. 
?) Almindelig paa mange steder i vort land. 
