altsaa, naar de lever paa orangetrær, en mørkere grøn, end naar de 
findes paa vepris. Pupperne finder man sædvanlig hængende paa de 
løvklædte kvister paa næringsplanten eller et i nærheden staaende træ; 
men ofte er de ogsaa fæstede til de større grene; og mr. Barber har 
opdaget, at de besidder den egenskab, at de selv kan antage en farve, 
som mere eller mindre nøiagtig svarer til farven hos de gjenstande, 
med hvilke de kommer i berøring. 
Et antal af disse larver blev anbragte i en med en glasplade 
overdækket beholder, hvis halve vægflade var en rød teglstensmur, 
mens den anden halvdel var af gult træ. De blev fodret med orange- 
blade, og kvister af et andet træ (banksia) blev ligeledes mdlagt i 
beholderen. Da larverne var fuldvoksne, fæstede nogle sig paa orange- 
andre paa banksia-kvistene, og disse forvandlede sig samtlige i grønne 
pupper, hvis farve dog stemte nøie overens med de blades, der omgav 
dem. Nogle andre fæstede sig paa beholderens trævægge, og pupperne 
antog her træets gule farve. Og en enkelt, der havde heftet sig 
netop der, hvor tegl og træ stødte sammen, gav en puppe, som paa 
den ene side var gul og paa den anden rødlig! 
Denne besynderlige farveveksel vilde formodentlig neppe have 
fundet nogen tiltro, dersom ikke Woods iagttagelser tidligere havde 
været kjendte; men begges iagttagelser støtter hinanden og tvinger os 
til at akceptere dem som virkelige naturfænomener. 
Det er en art naturlig fotografi, idet de særskilt farvede straaler, 
for hvilke de unge pupper i deres bløde halvtransparente tilstand er 
udsatte, udøver en saadan” kemisk indflydelse paa de organiske safter, 
at de samme farver ogsaa fremkaldes i den hærdede puppeskal. 
Det er imidlertid interessant at bemerke, at de farver, pupperne 
saaledes kan antage, synes at være indskrænket til farverne hos saa- 
danne naturgjenstande, med hvilke pupperne sandsynligst har udsigt 
til at komme i berøring. Thi naar Barber omhyllede en larve med 
et stykke skarlagenstøi, bemerkedes ingen farveforandring; puppen 
beholdt sin sædvanlige grønne farve; men de smaa røde pletter, hvor- 
med den pleier være tegnet, var mere glinsende end sædvanlig.**) 
PR 
Som man ser, gjør Wallace, samtidig med at han udtaler 
sine tvivl om rigtigheden at den theori, hvorefier lyset skulde have 
1) Kosmos", bd. 4. 
