138 
fænomener uden at tage vor tilflugt til Wallace's hypothese om lysets 
kemisk virkende indflydelse. 
1 
Mens vi i det foregaaende har lagt hovedvegten paa den indfly- 
delse, som lyset synes at udøve paa farverne særlig hos pupperne, 
skal vi i det efterfølgende kaste et blik paa de resultater, hvortil 
man er kommet med hensyn til bestemmelsen af temperaturens ind- 
virkninger. 
Det materiale, som i denne henseende staar til vor raadighed, er 
saa betydeligt, at vi her maa indskrænke os til kun at omtale de vig- 
tigste forsøg. Det synes nemlig, som om den nyere tids sommerfugle- 
forskere med særlig forkjærlighed har kastet sig over dette emne. 
Der foreligger alierede en ganske omfangsrig litteratur herover, og den 
er fremdeles 1 sterk tilvekst. 
Sagen er i virkeligheden ogsaa af stor interesse ikke alene i og 
for sig selv, men ogsaa fordi de vundne resultater i endnu høiere 
grad end de i det foregaaende omtalte bidrager til en rigtigere opfat- 
ning af aarsags- og virkningsforholdene i hele den organiske natur, 
idet de viser os naturkræfternes direkte indflydelse paa de fysiologiske 
fænomener. 
1 
En af de første, der ad eksperimentel vei søgte at paavise, 
at aarsagen til farvevariation hos sommerfuglene i mange tiltælder 
maatte tilskrives en forandret temperatur, var entomologen Georg 
Dorfmeister i Steiermark. Resultaterne af denne forskers forsøg 
finder vi nedlagte i to afhandlinger, hvoraf den første udkom allerede 
i aaret 1864. 
Han er imidlertid ingenlunde den første, der har været opmerk- 
som paa denne sag, der var allerede før fremkommet flere arbeider 
over dette emne, blandt andre af I. de la Harpe (1848) og R. 
Meyer-Dir (1852). 
Dorfmeister benyttene ved sine forsøg saavel høiere som lavere 
varmegrader; saaledes lykkedes det ham ved hjælp af lavere tempe- 
ratur at forvandle den rødgule farve paa bagvingerne hos en hos os 
ganske almindelig spindersommerfugl (arctia caja) til okergul og ved 
hjælp af høiere temperatur til mønjerød. 
