164 
Man har allerede for flere aar siden forsøgt at behandle stiv- 
krampesyge med den af immune dyr tagne modgift, men uden held. 
Dette lader sig nu altsaa let forstaa, idet giften slaar sig ned i nerve- 
systemet, mens modgiften ikke gjør dette. Roux har nu behandlet 
dyr, der fik gift ind i hjernen, med indsprøitning af modgift samme- 
steds, og disse dyr helbrededes. Som en forsigtig mand vil ikke 
Roux paastaa, at den samme behandling vil lykkes hos mennesker; 
han siger kun, at det gaar slig hos marsvin. Desuden maatte mod- 
giften hos menneskene indsprøites i rygmarven, da det er denne, der 
forgiftes. Det er vel neppe tvilsomt, at nutidens dristige kirurger 
snart vil forsøge denne behandlingsmaade hos mennesker, og lykkes 
den, vil vi atter have et eksempel paa, hvorledes den videnskabelige 
forskning bliver til nytte for menneskene. 
Endvidere har de her meddelte undersøgelser udvidet vor viden 
om et interessant spørgsmaal et skridt videre, og med dem er skabt 
nye udgangspunkter for nye forskninger paa et for alle mennesker 
interessant omraade, thi alle har vi interesse af kundskab til og be- 
tvingelse af de smitsomme sygdomme. GAB 
Om lysets virkning paa dyr og mennesker.” 
Mine damer og herrer! 
Naar der spørges om, hvorledes lyset virker paa dyrene, saa 
falder selvfølgelig tanken straks paa lysets evne til at paavirke 
dyrenes synsorganer og udløse lysfornemmelser. Denne virkning er 
eiendommelig for dyrene og for den aller væsentligste del af rent 
sjælelig art. 
Det behøver ingen nærmere paavisning, at lyset, netop fordi det 
udøver en saa dominerende indflydelse paa dyrenes sjælsfunktioner, 
ogsaa maa komme til at øve indflydelse paa deres biologiske forhold 
idetheletaget, paa deres bevægelser, paa deres stofveksel o. s. v 
Men uafhængigt af disse i første instans sjælelige virkninger ud- 
øver ogsaa lyset andre virkninger paa dyrene, virkninger, som 
ikke berører den psykiske sfære. Disse virkninger manifesterer 
1) Foredrag holdt i det biologiske selskab i Kristiania. 
