173 
lys, saa danner de ligesom i mørke ingen polyper. For enkeltes 
(hydra) vedkommende skal dog det røde lys være det gunstigste. 
Hvad nu de høtere dyr angaar, saa ved vi, at en stor del af 
dem lige fra det første egstadium og langt frem i udviklingsperioden 
udvikler sig fuldstændig uafhængigt af lysets paavirkning, nemlig alle 
de, hvis første udvikling foregaar intrauterint') eller under saadanne 
forhold, at lyset ikke kan komme til at virke paa eggene f. eks. 
fugleeg, som bliver udrugede. Det er dog et spørgsmaal, hvorvidt 
ikke saadanne dyr, efterat de har tilbagelagt den første del at sin ud- 
vikling og er komne til at leve i omgivelser, hvor lyset kan virke 
paa dem, ikke da modificeres i sin vekst og udvikling af lyset. 
Derom foreligger der nu ingen erfaringer. Derimod synes det sikkert 
nok, at en hel del dyr, hvis udvikling lige ra et tidligt egstadium 
foregaar udenfor moderens legeme uden andre paavirkninger end de 
rent tilfældige omgivelsers, modificeres i sin udvikling af lyset. Dette 
er undersøgt flere gange og for flere dyrs vedkommende. Eggene af 
snegle (lymnæus), fiske (salmo), froske og blæksprutter udvikler sig 
allerbedst i blaat lys, derimod — ialfald efter de fleste undersøgeres 
udsagn — ikke i rødt og langsomt i grønt lys. Det er f. eks. iagt- 
taget, at froskelarver udviklede sig langsommere i damme, som var 
bedækkede med et lag grønne alger end i damme, i hvilke disse 
alger ikke fandtes. Ogsaa kaninunger vokser kun i lyset, i mørke 
gaar de tilgrunde. 
For flere dyrs vedkommende er det iagttaget, at lyset har ind- 
flydelse paa dannelsen af de pigmenter, som findes afleirede i deres 
hud og giver dem deres eiendommelige farve. Flemming*) angiver, 
at salamanderlarver bliver farveløse, naar de udvikles i lyset farvede 
derimod naar de udvikles i mørke. Dette er forsaavidt merkeligt, som 
det forøvrigt synes at være en almindelig biologisk regel, at lyset 
begunstiger pigmentdannelsen hos levende væsener, baade hos planter 
og dyr. Dette iagttog ogsaa Loeb hos fiskeembryoner (fundulus). For 
planternes vedkommende er det bekjendt nok, at klorofyllet kun kan 
dannes under lysets medvirkning, og i dyreriget træffer vi ogsaa en 
hel række forhold, som tyder paa, at lyset er en medvirkende aarsag 
til pigmentdannelse. Vi ser saaledes en hel del dyrs hud farvet paa 
ryggen, hvor den er mest udsat for lysets paavirkning, derimod ikke 
1) i moders liv. 
*) Professor i anatomi i Kiel. 
