175 
Fra elektrotekniske fabriker har man erfaringer om intense virk- 
ninger at lys paa de ubeskyttede dele af det menneskelige legeme. 
Man kan som bekjendt sveitse sammen to stykker jern ved at frem- 
bringe en elektrisk flammebue mellem dem. Fra denne flammebue 
udgaar et intenst lys, som er overordentlig rigt paa violette og ultra- 
violette straaler. De arbeidere, som er udsatte for dette lys, faar 
nogle timer, efterat det har virket paa dem, et meget smertefuidt be- 
tændelsesagtigt udslet i ansigtet og 1 øinene. Det er saa pinligt, 
at det har vist sig saagodtsom umuligt at faa folk til at udføre 
dette arbeide. Naar udslettet helbredes, efterlader det en sterk pig- 
mentafleiring i huden. Hvorledes dette lys virker, viser sig bedst i 
øiets hornhinde og slimhinden over dets senehinde. OCellerne i disse 
hinder viser i begyndelsen tegn paa sterk irritationstilstand og ved 
længere indvirkning af straalerne afdør de. Hornhinden kan saagaar 
fuldstændig ødelægges. Den lysfølsomme hinde i øiet, nethinden, 
synes derimod ikke eller kun lidet at beskadiges af dem, 
Blandt andre har professor Widmark i Stockholm underkastet 
disse virkninger af det elektriske lys en analyse. Han lod lyset først 
gaa gjennem et lag koldt vand, i hvilket varmestraalerne absorberedes. 
Derved svækkedes ikke de omtalte virkninger. Dernæst ,,filtrerede" 
han straalerne gjennem en chininopløsning, i hvilken de ultraviolette 
straaler absorberes. Da ophørte virkningerne. Det er altsaa disse 
straaler, som frembringer dem. At det ikke er varmestraalerne, viser 
sig ogsaa derved, at hudbetændelsen opstaar først nogen tid, efter at 
bestraalingen har fundet sted, og etterfølges af pigmentafleiring, mens 
varmevirkninger paa huden viser sig straks som en forbrænding, der 
ikke efterfølges af en pigmentafleiring. 
Det kan ikke være tvivl om, at de dannede hudpigmenter tjener 
til beskyttelse mod saadanne skadelige virkninger af lysstraalerne. 
Enhver turist ved f. eks., at naar solbrændtheden først er forbi og 
pigmentet dannet, saa er huden hærdet mod solens skadelige virk- 
ninger.  Pigmenterne ligger baade hos dyr og mennesker i over- 
huden ovenpaa det lag, som indeholder de fysiologisk vigtigere dele 
nemlig blodkarrene og mnervernes endeapparater, som sandsynligvis 
lettest angribes af de skadelige straaler. Hos visse dyr skal de farve- 
stofholdige celler ligge ordnede langs karrene. Finsen har ogsaa 
iagttaget, at lyset virker yderst skadeligt paa de røde blodlegemer 
