188 
iagttaget der, hvor vandet besidder en forholdsvis ringe dybde, altsaa 
i havnene og idethele ved kysterne. 
Ikke meget almindelige men desto mere paafaldende er de lyd- 
fænomener, der undertiden ledsager søskjælvene. Hyppigst sammen- 
lignes lyden med en fjern torden, undertiden ogsaa med den sus, der 
høres, naar en dampbaad slipper dampen ud, eller naar kjedelen ud- 
blæses. Andre udtrykker sig i mere almindelige talemaader og taler 
om en dump rullen, raslen, knagen og ofte sammenlignes stølen med 
den larm, der opstaar, naar et skib skurer over et rev eller et under- 
vandsskjær. I andre tilfælde ligner lyden den støl, som opstaar, naar 
store tomme fade ruller hen over dækket. De fleste søskjælv er dog, 
som det synes, ikke ledsaget af nogensomhelst lyd. Grunden til disse 
forskjellige forhold maa enten søges i de undersøiske jordstøds for- 
skjellige natur eller af iagttagelsesstedets beliggenhed i forhold til den 
rystede flades midtpunkt, og det er sandsynligt, at den flade, fra 
hvilken lyden udgaar, falder sammen med den, hvor den undersøiske 
rystelse naar den største styrke. Lydfænomenerne kan saaledes maaske 
tjene til at bestemme søskjælvets epicentrum. Den sterkt rystede 
flade synes i de fleste tilfælde ikke at være meget stor, thi det er 
ofte iagttaget, at af to skibe, der under søskjælvet kun befandt sig 
faa mil fra hverandre, det ene følte en sterk rystelse, mens det andet 
ikke merkede det ringeste. Derimod blev det Kap Verdeske søskjælv 
den ste november 18983 følt af 5 skibe, der var fjernet 2'/3 grad 
eller næsten 300 kilometer fra hverandre i nord—sydlig retning. 
Det omraade, hvor søskjælvene er hyppigst, ligger i Atlanterhavet 
paa en linje, der strækker sig fra det sydlige Portugal over Azorerne 
indtil omtrent 40 grader vest for Greenwich, derpaa ind i Antiller- 
havet og endelig henimod ækvator omkring og øst for øen St. Paul. 
I Det indiske ocean er søskjælvene hyppigst mellem Forindien og 
Java, Over Det stille havs kjæmpemæssige fiade er der fordelt en 
række iagttagelser i de strøg, som grænser til den sydamerikanske 
vestkyst, endvidere i nærheden af San Franzisco, nord for Nyzeeland 
indtil Samoaøerne og tilslut i strøget mellem Japan og Molukkerne. 
Den største interesse frembyder utvivlsomt det udstrakte gebet midt i 
Atlanterhavet paa begge sider af ækvator, et strøg, som man har 
kaldt St. Paulklippens seismiske zone. Her ligger to strøg der over- 
ordentlig hyppig hjemsøges af søskjælv, adskilt fra hinanden ved et 
forholdsvis roligt parti. 
