206 
mening, at de hjælpeløse og forskrækkede faar, som staar bag den, 
er 1 stand til at hjælpe den, akkurat som om de var medlemmer af 
et hunderegiment, hvori den var lederen. 
Et eksempel paa virkningen af den kynomorfiske forestilling kan 
sees af en hunds opførsel, naar den har faaet et ben. Den vil ial- 
mindelighed løbe hen til et eller andet roligt sted med det, og den 
er mistænkelig ligeoverfor enhver, som kommer i nærheden af den, 
da den øiensynlig er af den mening, at hvad der er en værdifuld be- 
siddelse for den, sandsynligvis ogsaa maa betragtes som saadan af 
dens menneskelige venner. Faa hunde vil, naar de holder paa med 
at gnave et ben, lade endog deres herre nærme sig uden at vise tegn 
paa mishag og frygt for at man skal tage dens eiendom fra den, da 
den holder paa den ide, at den tobenede hund selv vil gnave benet. 
Enhver har lagt merke til de omhyggelige forberedelser, som 
gaar foran et hundeslagsmaal. Dyrene viser ostentativt tænder, gaar 
paa taa rundt hinanden og reiser haaret paa ryggen, som om enhver 
ønskede at give indtryk af, at den er en meget stor og frygtelig 
hund, og at en ikke kan angribes ustraffet. Ofte gaar fiendtlighederne 
ikke længer end til dette, et dyr vender om og trækker sig tilbage 
med meget værdigt udtryk, men øiensynlig uden spor af lyst til at slaas. 
Naar vi analyserer saadanne foreteelser, vil vi se, at hensigten 
med slagsmaalet ofte naaes, uden at der flyder blod, paa grund af 
denne diplomatiske fremvisning af krigerske forberedelser og dygtig- 
heder. Den oprindelige hensigt med et fiendtlig møde mellem 
hunde (saavelsom mellem høiere dyr) er at afgjøre spørgsmaalet om 
enten almindeligt eller delvist fortrm. Dersom vi nu blot kunde af- 
gjøre, hvem der var den dygtigste mand i enhver strid ved dueller 
paa liv og død, vilde en god del blod være udgydt til ingen nytte, 
og mange værdifulde liv gaaet tabt for almenheden. Ved denne frem- 
visning af moralske vaaben blandt dyr, som lever i forbund, er derfor 
et vigtigt punkt naaet, thi fortræd mod en, er fortræd mod alle. Den 
hurtige anerkjendelse af en fiendes overlegenhed og følelsen af, naar 
man bør underkaste sig, istedetfor at være tapper, er øiensynlig fordel- 
agtigt for individet, da stivsindet og haardnakket modstand ofte vilde 
lede til, at det blev dræbt. 
Hvor der i livets alvorlige forretninger er en gjensidig afhæn- 
gighed mellem individer, som er samlet til fælles formaal, tjener enhver 
indflydelse, som formindsker de private konflikters alvor, til det fælles 
