213 
Naar vi betragter den lange tid, hvori hunden har været tæmmet, 
og under indflydelse af tænksomt udvalg, er det overraskende at se, 
hvormeget den ligner sine vilde brødre i sin opførsel. Regelen synes 
at holde stik her som andetsteds, nemlig at den ydre legemsbygning 
er langt mere bøielig under omgivelsernes indflydelse end karakterens 
og aandens vaner, som er afhængige af nervesystemet. Saaledes, uagtet 
elg-hunden og mopsen er af saa forskjelligt udseende, at det er næsten 
umuligt at tro, at de er i slegt med hinanden, finder vi dog, dersom 
vi iagttager dem, at deres aandelige og moralske egenskaber har træk, 
som ligner hinanden. Den smukke graa ulv i den zoologiske have i 
Regents park og de dresserede ulve, som nylig fremvistes i London, 
havde, naar de var i godt humør, akkurat samme maade at udtrykke 
sin glæde paa som tamme hunde; de logrede med halen og sprang 
omkring paa en maade, som i øieblikket fik en til at tvivle paa, om 
de ikke i virkeligheden var skotske hyrdehunde, som var maskeret 
som vilde dyr. 
Der er mange andre træk hos vore tamme hunde, som antagelig 
skriver sig fra deres forfædres vaner, som vi ikke kan gaa ind paa 
ved denne anledning, men som frembyder et meget interessant studie- 
felt for enhver, der eier en hund og har smag for saadan under- 
søgelse. 
Til slutning kan det være bra kortelig at paapege hovedpunk- 
terne i uligheden mellem de tamme og vilde dyr af hunderacen. For 
det første er der i almindelighed en forskjel i mine og holdning, som 
er vanskelig at beskrive nøiagtig. Det vilde dyr har et livligt uat- 
hængist blik, som det tamme dyr har mistet, hvad der hovedsagelig 
skyldes, at det i lang tid er blevet vant til at være afhængig af 
mennesket. Uagtet naturligvis alle tamme hundearter til sine tider 
ved afretning og udvalg betænksomt er blevet afpasset til specielle 
øiemed, synes der dog at være visse egenskaber, som er kommet frem 
af sig selv, eller fordi de dele, hvori de aabenbarer sig, staar i sam- 
menhæng (korrelation) til visse andre, hvor en tilsigtet forandring er udført. 
Darwin giver et eksempel paa dette i den haarløse hund, som sam- 
tidig har svage tænder.  Spørgsmaalet om korrelation er et af de 
interessanteste og dunkleste i naturhistorien, men maaske er vi (med 
vor medfødte tendens til at søge tilflugt til et ærefrygtbydende myste- 
rium, naar vor dømmekraft ikke strækker til) for tiden lidt for villig 
