214 
til at tilskrive det visse fenomener, hvortil forklaringen efter evolu- 
tionens almindelige love ikke er klar. 
Det sandsynligste er, at vore tamme hundes og jagthundes ned- 
hængende øren skriver sig fra den omstændighed, at den vilde jæger, 
idet han ringeagtede legemsformen, valgte de hunde, som viste sig 
at have den fineste lugtesans, til at formere sig, og at ørene hos disse 
individer ikke blev brugt saa meget som hos de øvrige. Videre, 
i ethvert kuld hvalpe har altid de fortrædelige, uafhængige og ond- 
skabsfulde dyr større sandsynlighed for at blive dræbt end de, som 
man kan sætte lid til og styre, og saaledes maa i tidens løb de 
hovedsagelige træk, som adskiller hunden fra ulve og jakaler, vise en 
tendens til at forøges. 
Endelig er associationsinstinktet hos den tamme hund blevet mere 
nølagtig afpasset efter omgivelsens nye betingelser. Den føler sig fuld- 
stændig hjemme hos os, fordi den føler, at den er hos sin egen gode 
flok og ikke blandt fremmede eller blandt nogen at en anden race. 
Det vilde dyr derimod, som ikke lader sig tæmme, har altid den op- 
fatning, at de, som vil gjøre det til sin kammerat, er dyr med en 
anden natur, Det afviser standhaftig at blive delagtigt 1 bedrageriet 
og vedbliver med at være mistænksomt overfor deres forehavende, og 
hvad man end gjør for at formilde det, bliver det altid paa vagt som 
mod en mulig fiende. 
Uralkossakkerne og deres fiskerier. 
Uralkossakkerne, som lever paa grænsen af europæisk Rusland 
og Asien, langs den mellemste og nedre del af floden Ural, har i 
lange tider i Rusland været kjendt ikke alene som tappre soldater i 
krigens tid men ogsaa som fredelige fiskere, der driver en meget stor 
og eiendommelig bedrift. | 
Mere end trehundrede aar er henrundne siden den første skare 
af de saakaldte ,frie folk* — kossakkerne — nedslog sig ved floden 
Yaik, Urals gamle navn). 
1) Navnene Yaikfloden og yaikkossakkerne blev ved keiserlig forordnmg I 
1775 forandret til Uralfloden og uralkossakkerne paa grund af Pugacheffs oprør, 
hvori yaikkossakkerne havde taget meget virksom del. Ukaset bestemte, at det 
gamle navn skulde afskaffes og ganske forglemmes. 
