227 
underste side af skorpen dekomponeres den lidt efter lidt, samtidig 
med at farven forandres. Man finder derfor under skorpen en pulver- 
formet grønlig-brun masse, som i de paafølgende aar, eftersom tyk- 
kelsen vokser, mere og mere nærmer sig den bekjendte guanofarve. 
Denne proces synes 1 høi grad at paaskyndes ved fugtighed, thi 
paa de tørre Ballestasøer havde skorpen en tykkelse af næsten 20 cm., 
mens den paa de ret fugtige Guaiiapeøer kun var 2 til 3 cm. tyk. 
Indtil aaret 1870 er der fra den sydligste af UChinchasøerne udført 
5 millioner tons guano. Efter det foregaaende vilde der behøves 
3—4000 aar til dannelsen af dette kvantum. Hidtil har man anslaaet 
guanolagene paa øerne til en alder af 5—6000 aar, hvilket altsaa 
efter dette bliver altfor meget. 
Anderledes forholder det sig med de kvælstoffattige og fosforsyre- 
holdige guanoarter, som vi i det følgende for kortheds skyld vil kalde 
fosfatguano, omendskjønt denne benævnelse ikke er ganske korrekt. 
Beskaffenheden af disse guanoarter maa tilskrives havets indflydelse. 
Allerede luftens fugtighedsgrad har en stor indflydelse paa vekselfor- 
holdet mellem kvælstof og fosforsyre. AÅnalyserne har saaledes vist, 
at guanoleierne i tørre egne er noget rigere paa kvælskof og fattigere 
paa fosforsyre end i fugtige egne. Man maa ogsaa antage, at de 
kvælstoffattige lag til sine tider har været oversvømmet af havet. 
Men hvorledes disse overskylninger er gaaet for sig, lader sig vanskelig 
bringe paa det rene. Paa mange steder maa det have gaaet temmelig 
hurtig, saaat guanoen, før den blev skyllet bort, blev bedækket med 
havsand. Gjennem dette sandlag kunde imidlertid en udludning af de 
let opløselige kvælstofforbindelser let gaa for sig. Paa grund heraf 
maatte guanoen naturligvis blive relativ rigere paa de temmelig tungt 
opløselige fosforsyreforbindelser, saaat saadanne leilighedsvis oversvøm- 
mede lag kun maa indeholde fosfatguano. Samtidig udmerker disse 
guanolag sig ved rigelige mængder klorsalte, hvilket sikkerlig ogsaa 
er at tilbagetøre til havvandets indflydelse. 
Det er ikke vanskeligt at fremføre eksempler, der viser rigtig- 
heden af denne theori. I guanolagene paa Huanillos findes der 100 
meter over havet lag af fosfatguano i kløfter, som bærer tydelige 
merker efter havets oversvømmelser. Denne guano er bedækket med 
sand og rullesten. Længere nede i nærheden af havet finder man 
derimod egte kvælstofguano med høi kvælstofgehalt. 
