237 
blev man ikke lidet forbauset over at se fiske og en nævestor fersk- 
vandskrabbe tumle sig i det fremstrømmende vand. Senere fandt man 
bløddyr, undertiden i saadanne mængder, at de dannede formelige 
skorper i brøndens wudstrømningsaabning og kunde samles i store 
mængder. Det var smaa skalbærende snegle af paludinernes familie, 
som slet ikke havde tilpasset sig efter et underjordisk liv, men hørte 
hjemme i sydligere egne; paa sit hjemsted har de aabenbart med det 
rindende vand kommet ned i sprækker og saaledes ind i det under- 
jordiske cirkulationssystem, hvor de da naturligvis maa gaa tilgrunde, 
hvis de ikke tilfældigvis gjennem brønden kommer op i dagens lys igjen. 
PB: 
Lidt om naturens energiforraad.” 
Den moderne naturvidenskab hviler paa ? grundpiller, der hidtil 
ikke alene har staaet urokket af alle forandringer og fremskridt i vor 
opfattelse af naturen, men ogsaa stadig har vundet i fasthed og paa- 
lidelighed. Disse to grundpiller er principerne om materiens og ener- 
giens vedligeholdelse. 
Principet om materiens vedligeholdelse synes os selvindlysende. 
Det har dog ikke altid været saaledes. Vistnok erfarer vi stadig, at 
under tingenes sædvanlige gang intet sporløst forsvinder, men naar et 
stykke træ brænder op, saa bliver der jo kun lidt aske tilbage. Hvor 
er resten blevet af? Der behøvedes de grundigste forskninger for at 
paavise, at denne rest ikke er forsvundet, men har indgaaet gasformige 
kemiske forbindelser med luftens surstof. Nu er principet om mate- 
riens vedligeholdelse i den grad blevet hver mands eiendom, at ingen 
tænker paa at lave 2 kg. masse af 1 kg. uden at tilføie det mang- 
lende eller omvendt. 
Langt vanskeligere har det været at begrunde loven om ener- 
giens vedligeholdelse. Man har herunder maattet udvide energibegrebet 
længere og længere, og det er ikke alene rimeligt, men ogsaa sand- 
1) Efter professor dr. 0. Dziobeck i ,Prometheus*, 
