indhold er en sekstillion kilogrammeter. Dette kan dog kun betrag- 
tes som en gjætning, da jo angivelserne af solens temperatur varierer 
mellem 1500 og flere millioner grader. 
Mens jorden omhyggelig gjemmer sin varme indenfor en tast 
skorpe, udstraaler solen med ødsel haand uhyre varmemængder ud i 
verdensrummet fra sin blændende glødende overflade. Efter forsøg, 
anstillet af Langberg, vilde en kvadratmeter af jordens overflade, ved 
lodret bestraaling i et minut, modtage en varmemængde af 30 kalorier, 
Gersom ikke atmosfæren slugte halvparten. Heraf følger, at hele 
jorden i et minut, modtager 3500 billoner kalorier eller 5 trillioner 
kalorier pr. dag. Efter dette vilde den solvarme, jorden i en dag 
modtager fra solen, være istand til at drive alle jordens maskiner i 
over 800 aar. Dette kan ogsaa udtrykkes saa: Hvis man hver dag 
i l/3—1/4 sekund kunde opsamle og nyttiggjøre solvarmen, saa vilde 
dette være mere end tilstrækkeligt til at drive alle maskiner paa 
jorden. 
Man maa vel antage, at jorden daglig udstraaler omtrent ligesaa 
meget varme, som den modtager fra solen, saaat der stadig er næsten 
fuldkommen ligevegt. Energiforraadet paa jordens overflade, der stadig 
er tilstede i den opvarmede sten og luft, vindene, havstrømme o.8.v. 
bliver da stedse i sin helhed uforandret. At sige noget om denne 
energimængde er umuligt; sandsynligt er kun, at den er mange gange 
saa stor som den straalende energi, som jorden i løbet af en dag 
modtager fra solen. Denne energi har, som man vil erindre, en 
uendelighed af opgaver. Den maa opvarme jordbunden og luften, den 
frembringer vindens og verdenshavenes bølger og strømninger, plan- 
ters og dyrs livsenergi o.s.v. Uden den vilde jordens overflade være 
mere end iskold, oceanet maaske bundfrosset, ja maaske luften i 
flydende eller fast form, og livet fuldstændig umuligt. Den dybe stil- 
hed i den døde natur vilde kun nu og da afbrydes at jordskjælv og 
vulkanske udbrud, der vel er de eneste energiytringer paa jorden, 
som ikke 1 sidste instans maa tilbageføres til solvarmen. 
Jorden modtager øiensynlig kun en liden brøkdel af den samlede 
energi, der daglig udstraales i alle retninger fra dagens stjerne, nemlig 
omtrent totusenmilliontedele, hvilket man let kommer til ved at beregne 
overfladen af en kugle med 20 millioner miles radius og sammenligne 
den med jordens tversnit. Heraf erholdes den energi, som solen 
