246 
hyggelig husfrue daglig fjerner med støvekluden, er sikkert meget 
mindre. Det er neppe muligt at fastslaa, hvormeget kosmisk støv der 
falder ned paa jorden, men at det ikke kan være saa meget, som 
Mayers theori forlanger, ser man deraf, at der oppe i den evige sne 
kun hist og her findes spor af støv, som man af analysen kan slutte 
er af kosmisk oprindelse. 
Vi skal nu betragte den anden af Helmholtz opstillede theori 
om vedligeholdelsen af solens energi. Solen er et vældigt legeme, der 
ikke alene tiltrækker planeterne, kometerne, meteoriterne o. 8. v. men 
ogsaa udøver en sterk tiltrækning paa sig selv, saaledes at alle de 
partikler, hvoraf solen bestaar, med stor kraft trækkes ind mod solens 
centrum. — Solen har derfor en vis bestræbelse efter at trække sig 
sammen, en bestræbelse, som stadig modvirkes af trykket i den vældig 
ophedede masse. Eftersom solen afkjøles, vil dette tryk blive mindre, 
og solen vil derfor uophørlig trække sig sammen. Under denne sam- 
mentrækning udføres der et arbeide, hvorved varme eller andre energi- 
former udvikles, som da paany kan udstraales, uden at solens tempe- 
ratur derved synker. Helmholtz har ogsaa udregnet, hvor meget solen 
aar om andet maatte trække sig sammen, forat energitabet skulde 
dækkes. Han har regnet ud, at naar solen trak sig sammen et stykke 
lig "/10 000 af dens diameter, saa vilde der derved udvikles energi nok 
til at underholde udstraalingen i et tidsrum af 1 400 aar. 
Denne hypothese er ikke alene istand til at forklare vedligehol- 
delsen af solens høiere temperatur, men man ser, at solen meget godt, 
trods den umaadelige straaling, endog kan blive endnu varmére, naar 
nemlig sammentrækningen foregaar raskere end */10 000 i 1400 aar. 
Denne theori giver os altsaa vished for, at solen endnu i millioner af 
aar kan vedblive at straale saaledes som nu. Den midlere tæthed af 
solen er nemlig kun 1/4 af jordens tæthed, og sandsynligvis kan den 
ved sammentrækning blive endnu tættere, maaske dobbelt saa tæt som 
jorden. Dette vil ske, naar solens diameter er skrumpet ind til halv- 
delen af sin nuværende størrelse. Den herved udviklede energimængde 
vilde 1 virkeligheden være nok til at underholde straalingen i 14 mil- 
lioner aar. Den tid vil dog ufeilbarlig komme, da det indre tryk vil 
blive saa stort, at det gjør for stor modstand mod en videre sammen- 
trækning, saaat energitabet ikke længere dækkes. Den kilde, hvoraf 
solen da underholder sit flammende baal, vil da flyde langsommere, 
