248 
til for os i mange tusen aar. Dog er der, efter hvad vi nu ved, 
ingen udsigt til at udvinde en eneste nyttig hestekraft heraf. Det 
vilde være ligesaa urimeligt, som at lade vinden drive en vindmølle i 
en luftballon. Dette gjælder i endnu høiere grad om energien i om- 
løbet om solen. 
Hvad den indre jordvarme angaar, saa kan man vistnok ikke 
negte, at det muligens kunde lade sig gjøre, paa kunstig vis at faa 
jordvarmen til at bemøie sig op til overfladen fra flere miles dyb. 
Imidlertid ligger dette fuldstændig i det blaa, og ingen har for alvor 
tænkt derpaa. 'Tilbage staar altsaa kun to ting: energien i vinden og 
vandet, bestandig fornyet af solens straaling og denne straaling selv. 
Her er allerede forholdene ganske anderledes. Vind- og vand- 
møller er aartusener gamle, og navnlig er det vandkraften, som nu i 
høi grad beskjæftiger teknikerne. Man udvinder jo nu allerede tusener 
at hestekræfter af de store vandfald og vil utvivlsomt kunne udvinde 
endnu meget mere. Hvad vinden angaar, saa har den vistnok endnu 
ingen større anvendelse i storindustrien, men ingen vil kunne negte 
muligheden af at kunne opspare den temmelig lunefulde energi i de 
bevægelige luftmasser til brug for kommende tider. 
Den kinetiske energi i vandet, i floder og strømme er sikkert kun 
en brøkdel af energien i bølgerne paa verdenshavene, og denne sidste 
kan igjen kun være en brøkdel af vindens energi, hvorved bølgerne 
først opstaar. Det midlere lufttryk pr. kvadratcentimeter er som be- 
kjendt omtrent 1 kilogram, eller 10000 kg. over en m.? eller 5 
trillioner kg. over hele jorden. Dette er altsaa hele atmosfærens 
vegt. Regner man en gjennemsnitlig hastighed af 5 m. i sekundet, 
hvilket sikkert ikke er formeget, saa faar man 6 trillioner kilogram- 
meter, altsaa omtrent 1000 gange saa meget, som der udkræves til 
det daglige forbrug af jordens maskiner. Det er klart, at fjernelsen 
af /i9900 af denne energi ingen rolle vilde spilde i naturens hushold- 
ning. For saa vidt vilde der altsaa intet være i veien, naar det bare 
ikke var saa vanskeligt i teknisk henseende. Det er nemlig kun de 
nederste luftlag, som her kommer i betragtning, og ogsaa her bliver 
det naturligvis kun en meget liden brøkdel af energien, som vil kunne 
udnyttes. 
Vinden vil vel altsaa neppe strække til i fremtiden, og det samme 
gjælder sandsydligvis ogsaa vandkraften. Hvis man fordelte hele den 
