251 
saa fordomsfri, at man tilgodegjør pighaaen, mens man ifølge samme 
forfatter ikke kan anse hverken makrel eller aal for madnyttige fiske 
i dette amt? dJeg vil meget gjerne tro paa Helland, men jeg kan 
vanskelig tro dette. OQgsaa brisling er opført uden stjerne, men der 
er dog leilighedsvis taget for indtil 28000 kr. i ,smaasild og brisling* 
i amtet. Det er ialfald mere, end der er fisket at sølvkveite. 
Som latinske navne efter ,Berglaks* staar opført uden nogen 
interpunktion ,coryphaenoides rupestris scopelus miilleri*. De to første 
af disse navne betegner én art, de to næste en ganske anden og det 
en meget sjelden, som ikke havde behøvet at medtages i en saadan 
fortegnelse. Der er ikke taget et halvt dusin eksemplarer af denne 
fisk ved vor hele kyst. Paa lignende maade staar haagjælle forklaret 
som ,,pristiurus melanostomus raja clavata*. For ukyndige folk, som 
søger til professorens arbeide, er dette lidt forvirrende: pristuurus 
melanostomus er nemlig en hai-art, raja elavata en skate. De sidste 
to feil er vel delvis trykfeil (?), men de er da noksaa meningsforvil- 
dende; og igrunden er de lidt ubegribelige som trykfeil. Der er 
nogle utvivlsomme trykfeil og nogle andre feil, som jeg ganske forbi- 
gaar, da det anførte bør være tilstrækkeligt til at opfordre til større 
forsigtighed i senere hefter. Alle disse fei er samlede paa én side. 
Burde ikke den revideres og omtrykkes? 
Til slutning kun dette. De norske fiskenavne er usikre og svæ- 
vende i sin anvendelse. Alligevel finder jeg det rigtigt at anvende 
dem i en bog som Hellands, men der bør da bringes lidt konsekvents 
ind i anvendelsen. Der bør paa samme fisk altid anvendes det samme 
norske navn. Herimod syndes der sterkt. Paa pag. 160 opføres de 
i et bestemt bassin hyppigste, fiskesorter, ialt 9 stykker. Af disse 
betegnes de fire første som xguldflyndre, vastlyndre, graaflyndre og 
sandhverv. Ingen af disse navne findes i fortegnelsen paa pag. 140; 
,sandhverv* mangler i det hele i denne fortegnelse, saavel med sit 
norske som sit latinske navn, men burde været med i en liste, hvor 
bl. a. sølvkveite og brygde har faaet plads. Og de tre andre heder 
paa pag. 140 henholdsvis flyndre, skrubbeflyndre og sandiflyndre. De 
øvrige fire fisk er saa almindelige, at de ikke godt kunde undgaa 
at faa samme navne 1 begge lister. 
Der synes mig at være lidt for meget hastværksarbeide i den 
del af heftet, jeg her har opholdt mig ved. Men det kan let und- 
gaaes i senere hefter og vilde være yderst ønskeligt, om saa kunde ske. 
Y. 
Mindre meddelelser. 
De største havdyb. Hidtil har man antaget, at det største 
havdyb var 8515 meter. Dette dyb blev i aaret 1874 fundet af det 
amerikanske skib , Tuscarora*, 200 km. sydøst for Kuriløen Urup paa 
