266 
Det forekommer os dog, at disse slutninger er for vidtgaaende 
og ikke ganske berettigede. Hvorledes skal f. eks. den myre, som 
forlader tuen, og som støder paa en gjenstand, der kan bruges, ad 
reflektorisk vei komme til den handling netop at medtage denne gjen- 
stand? thi enhver gjenstand slæbes ikke med. Hvorledes skal man 
paa denne maade kunne forkkare myrernes tog i krig og efter bytte, 
og at de dræber nogle, mens andre bortføres som slaver? Man skulde 
Jo tro, at en refleksvirkning vilde tvinge dem til uden undtagelse at 
dræbe alle sine fiender? Hvorfor dræber bierne de overtallige dron- 
ninger? Man maatte tilslut for at forklare alle handlinger antage saa 
mange og mangesidige reflekser, at tilstedeværelsen af en vis evne til 
overlæg vilde forekomme meget simplere. 
I ethvert fald er Bethes forsøg af ganske særegen interesse for 
disse i mange henseender saa merkelige arter af dyreriget og kaster 
et nyt lys over mange sider af myrernes og biernes psychologi. 
PB. 
Zodiakallyset.” 
Ved vaarjevndøgn, altsaa i tidsrummet omtrent fra begyndelsen 
af mars til begyndelsen af april, ser man hyppig om aftenen, kortfefter 
solnedgang, paa den vestlige himmel et klart lys, som rager kegle- 
formig op over dæmringsbuen i retning af dyrekredsen Zodiakus eller 
ekliptiken. Dette lys kaldes af astronomerne zodiakallyset eller dyre- 
kredslyset. 
Dette fænomen frembyder undertiden paa sydligere bredder et 
prægtigt skue, mens det paa nordligere breddegrader er mindre iøine- 
faldende paa grund af ekliptikens ringe høide over horizonten og de 
daarlige atmosfæriske forhold. Længere syd viser det sig ikke blot 
om aftenen i mars og april men ogsaa om morgenen i september og 
oktober. 
Zodiakallyset er et fæuomen, som astronomerne hidtil ikke har 
skjænket den opmerksomhed, det fortjener. For at forklare det har 
man hovedsagelig opstillet 2 hypotheser. 
1) Af dr. Wellmann i ,Prometheus*. 
| 
- 
| 
p 
f 
å 
; 
