273 
I Kristiania har der under Kreftings ledelse dannet sig et selskab 
med det formaal at udnytte tangen paa denne maade. 
Af speciel interesse i videnskabelig henseende er den lagttagelse 
af Krefting, at den efter hans forbedrede methode tremstillede algin- 
eller tangsyre er fri for kvælstof. Stanford fandt i sit præparat 
3.8 pct. kvælstof, hvilket altsaa efter det ovenstaaende maa være en 
tilfældig forurensning, der skyldtes dekompositionen af det i tangen 
indeholdte protoplasma. 
Da vi nu altsaa ved, hvor alginsyren sidder i planten, og at den 
1 ren tilstand er fri for kvælstof, saa erkjender vi den nære sammen- 
hæng med intercellularsubstantsen i de høiere planter, som ligeledes 
er fri for kvælstof. 
Som man ved, forekommer der ogsaa i de høiere planter, navnlig 
i de finere organer, en intercellularsubstants, som ved kogning for- 
vandler sig til slim. Man behøver blot at tænke paa den slimede 
natur hos frugtsafter, paa den tilbøielighed til at gelatinere, som fore- 
kommer hos saften af æbler, ribs og mange andre planteprodukter. 
Kort sagt, vi ser med forbauselse, at vi under undersøgelsen af tangen 
pludselig er kommet ind i den gruppe planteprodukter, som vi betegner 
med navnet pectinstoffer. 
I videnskabelig henseende er dette endnu et temmelig uklart 
begreb. Netop den slimede, klæbrige, amorfe natur hos disse legemer, 
der betinger deres tekniske anvendbarhed, sætter en endnu ikke over- 
vundet hindring for den videnskabelige tydning af deres egentlige 
natur. Dog er dette visselig kun et tidsspørgsmaal, og vi kan be- 
tragte det som et godt skridt paa veien, at kemien har erkjendt 
alginsubstantsens morfologiske sammenhøren med intercellularstofferne. 
PB: 
Vilde træk hos tamme dyr.” 
TE raramer 
Med undtagelse af visse hunderacer er faaret det dyr, som har 
undergaaet flest forandringer under menneskets haand. Alle vore øv- 
1» Af Louis Robinson i en ifjor udkommen bog ,Wild traits in 
tame animals.* 
18 
»Naturen,, 
