278 
havde den fineste og rigeste uld. Den grove ydre haarbeklædning 
faldt bort; den viser sig alligevel, som rimelig kan være, engang 
imellem. Paa de vestindiske øer faar indførte Southdownsfaar hurtig 
et fuldstændig forandret udseende; ulden bliver nemlig skjult af lange 
brune haar. Alle forskjellige faareracer, som f. eks. Cotswold, Lei- 
cester og Merinofaaret, har forskjellig slags uld. Dette skyldes hoved- 
sagelig kunstigt udvalg. Faareopdrætterne i Sachsen udsøgte de dyr, 
som havde den blødeste pels og drev det derved snart til, at ulden 
blev meget forbedret. De pleiede at mikroskopere den for at be- 
stemme hvilke dyr, der havde de fineste fibre i ulden, og forkastede 
alle dem, som overskred et bestemt maal. 
De fleste andre svage punkter hos faaret skriver sig fra den 
kjendsgjerning, at det oprindelig er indrettet for en speciel sort liv, 
som vi nu har fjernet det fra. De livsbetingelser, hvortil hvert atom 
af det var blevet afpasset, er forandrede og det er neppe rimeligt, 
at det vil føle sig fuldstændig hjemme under de nye forhold. Dette 
er grunden til, at det tamme faar, ligesom æselet, viser sig som et 
taabeligt dyr. Til kritiske tider, som naar de smaa lam er kommet 
til verden, kan de uvante omgivelser blive skjæbnesvangre. Dette er 
den ,specialisation*, som mnaturforskerne kalder den, som forklarer 
mange dyrs undergang, dyr, som før trivedes godt. De var udmer- 
ket skikket for en særegen levemaade, og uskikket for enhver anden. 
Naar saa forholdene forandrer sig, eller de bliver nødt til at udvan- 
dre, dør de. 
I almindelighed uddør en saadan dyrerace, fordi forældrene ikke 
kan opføde sine smaa unger, som naturligvis føler trykket af de 
nye omgivelser sterkere end de voksne. Det samme vilde hænde 
vore tamme faar, hvis taarehyrden ikke viste dem en saadan ufor- 
trøden omsorg, saa længe lammeperioden staar paa. 
(Sluttes.) 
