305 
eksempel salacia- og conocephalus-arterne sande regnbuske. Om mor- 
genen mellem klokken seks og syv drypper det af fugtighed fra disse 
planters blade, baade fra bladenes overside og underside. Allerede 
ved en svag berøring falder der fra dem næsten en hel liden regnskur. 
Et eneste blad af conocephalus ovatus udskiller i en nat 2—3 gram 
vand. Vandet er næsten rent, den kemiske undersøgelse viste kun 
en meget ringe mængde organisk substans og uforbrændelige stoffer. 
Saaledes supplerer og erstatter den rigelige vandsekretion den sterkt 
formindskede eller standsede transpiration; den herved indledede saft- 
strøm erstatter transpirationsstrømmen og fører med sig i tilstrækkelig 
mængde de opløste næringsstoffe, som derpaa tilbageholdes af de 
assimilerende blade. 
Efter dette sidesprang til det rent fysiologiske gebet, skal jeg 
igjen vende tilbage til de konsekvenser, som den med løvforholdene 
sammenhængende fordelagtige belysning af den tropiske urskov fører 
med sig for dens biologi og fysiognomi. Denne bedre belysning gjør 
det muligt for et utal af planter at udnytte ogsaa de undre rum af 
skoven. Herved opstaar underskovens forvirrede vildnis, som skaffer 
lianerne den nødvendige støtte, saa de kan naa til en fuldstændig 
uhindret lysnydelse. Men ogsaa i trærnes kroner er belysningen sterk 
nok til at lokke talrige planter fra bundens vildnis op til urskovs- 
trærnes grene og lade dem blive til uegte snyltere, epityter.  Saaledes 
skaffer de talløse planteskikkelser og planteorganer, som paa de for- 
underligste maader vokser ved siden af, over og imellem hinanden, én 
indtrykket af den fuldstændigste udnyttelse af rummet. Øen Javas 
og dens plantelivs klassiske monograf, Junghubhn, har ogsaa meget 
træffende udtalt dette i de ord, at den tropiske skov har en rædsel 
for det tomme rum, en sand horror vacui. 
Karakteristisk for tropeskovenes fysiognomi er endvidere den 
kjæmpemæssige artrigdom paa trævekster, buske saavelsom trær. 
Efter et løst overslag af overførster Kooders, som i nogle aar har 
været beskjæftiget med en systematisk-floristisk udforskning af Javas 
skovflora, findes der alene paa denne ø omkring 1500 vildtvoksende 
træarter, i denne liste er dog blot de større arter medtagne. Hvor 
man gaar i urskoven, møder man andre arter, en anden slags for- 
grening, andre former og farver paa løvet, og kun i de høiere regioner 
af bjergskovene dominerer ofte bestemte arter og slegter, dog optræder 
de aldrig saa talrige, at vi kan tale om en sluttet bestand. Dette 
20 
»Naturen* 
