319 
drivhuse. De vidunderlige, otte fantastisk smukke blomster, som møder 
os her, er resultatet af et meget omhyggeligt æstetisk udvalg. Det 
utal af planter med mindre paafaldende, uanseelige blomster har man 
ladet i fred i deres tropiske hjem og de er det netop, som er de 
medbestemmende ved blomsterflorets almindelige fysiognomi. Saaledes 
opviser f. eks. orchidéernes saa formrige familje circa 6 000—10 000 
arter af hvilke den største del lever i troperne. Det store flertal af disse 
tropiske arter frembringer blomster, som neppe kan maale sig med 
vore egne orchidéer i størrelse og farvepragt. Fra mit flere maane- 
der lange ophold paa den saa orchidérige Java er der blot tre arter, 
som paa grund af sine blomster har fæstet sig 1 min hukommelse: en 
epifytisk dendrobium, hvis blændende hvide blomsterstande danner et 
meget almindeligt og saa meget mere feagtigt smykke paa træstammer, 
og ofte ogsaa paa palmer, da omtrent en gang om maaneden næsten 
alle eksemplarer blomstrer samtidigt; dernæst de mægtige gulrøde 
blomsterstande paa den tidligere omtalte grammatophyllum speciosum 
og endelig de fint duftende, rosenfarvede sommerfugleblomster paa 
phallænopsis grandiflora, der ubetinget hører til det vakreste, som 
den tropiske planteverden formaar at frembringe af blomstersmykker. 
I det store og hele gjør den tropiske urskov indtryk af at være 
blomsterfattig. Dette kan heller ikke overraske os, naar vi betænker, 
at blomstringstiden her er udstrakt over det hele aar, mens paa grund 
af klimaet de fleste planter paa vore mellemeuropæiske enge maa 
blomstre samtidigt, i løbet af nogle faa uger. Hertil kommer, at det 
af planter ifuidstændigt overvoksede rum ofte først udfolder sit blom- 
sterflor i regioner, hvor intet menneskeligt øie kan trænge. Hvis paa 
et sted i urskoven samtlige blomster paa en gang vilde falde af, 
skulde man blive meget forbauset over, til hvilken blomsterregn den 
tilsyneladende blomsterfattigdom vilde omforandres. 
Da den tropiske urskovs blomster maa anstrenge sig langt mere 
for at tillokke de insekter, som besørger fremmedbestøvingen, er det 
let forklarligt, at blomsterfarverne fortrinsvis er lyse og skinnende. 
De talrige hvide, gule, orangefarvede og især grelrøde blomster er et 
paafaldende særkjende for den tropiske vegetation. Dette hænger 
ogsaa sammen med, at iblandt hæren af blomsterbesøgere spiller som- 
merfuglene en langt større rolle mellem vendekredsene end i vore 
egne. Sommerfuglene har imidlertid en sterk udpræget farvesans og 
foretrækker lyse, livlige blomsterfarver.  Ogsaa de saa hyppigt fore- 
