320 
kommende langrørede blomsterkroner er at betragte som en tillemp- 
ning for den lange sommerfuglesnabel. 
En bemerkningsværdig eiendommelighed hos mange tropeblomster 
er besiddelsen af saakaldte vandbægere. Disse blev først paavist af 
direktør Treub hos et stateligt bignoniacetræ, spathodea campanulata. 
Senere har Lagerheim, Kraus og jeg og i den allerseneste tid 
især Kooders iagttaget dem hos nogle andre planter, der tilhører 
vidtforskjellige familjer. Hos spathodea campanulata danner, naar 
blomsterne endnu kun staar i knop, de langs siderænderne fast sam- 
menklæbede bægerblade en brun, læderagtig sæk, som løber ud i en 
snabel. Denne sæk er ganske tæt, og naar man stikker hul paa den, 
sprøiter en vandholdig vædske ud af hullet. Vædsken fylder ganske 
sækken og bliver udskilt af talrige skjælformede vandkjertler.  Blom- 
sten og kjønsbladene, som er indelukket i sækken, udvikles saaledes 
i et formeligt vandbad og er derfor paa bedst mulige maade beskyt- 
tede mod at blive udtørrede. Hos den sydamerikanske solanacebusk, 
jochroma maerocalyx, er ifølge Lagerheim bægeret ganske fyldt, indtil 
blomsten falder af. Kolibrierne, som bestøver blomsterne, forsøger for 
paa en maagelig maade at faa tag i nektaren, undertiden at opskjære 
kronen fra undersiden. For at kunne gjøre dette maa de imidlertid 
først gjennembore bægeret; men her sprøiter en vandstraale imod dem, 
som ganske afskrækker dem fra sit honningtyveri. 
Til de mest overraskende eiendommeligheder ved de tropiske 
trævekster hører, at der paa gammel ved, paa fleraarige grene, ja 
paa selve træets hovedstamme, kan spire frem blomster. Det er dybt 
under barken sovende knopper, som nu efter en lang søvn vaagner 
til blomstrende liv. Engang for mange aar siden blev de anlagte som 
topspirer for løvblade, der forlængst er affaldne. Cacaobusken med 
sin lille rødlige blomsterbusk leverer det mest bekjendte eksempel 
herpaa. Hos cæsalpiniaceslegten, brownea, hænger prægtige røde 
blomsterstande ned fra hovedstammen. Men mest paafaldende optræder 
dette fænomen hos forskjellige figentrær, saasom hos det helbladede 
brødfrugttræ, artocarpus imtegrifolia, hvis græskarstore frugter sidder 
umiddelbart paa hovedstammen. 
Naturligvis er ofte det spørgsmaal blevet fremsat: hvilken biologisk 
eller anden fordel har blomster og frugter paa mange tropiske trær 
af at fremspirer paa stammen? Mest tilslutning har Wallaces 
theori fundet, at de paa stammen siddende blomster skulde lettere 
